Справа № 826/5626/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 жовтня 2018 року № 826/5626/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтіка"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтіка» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не підготування висновку про перерахування надмірно сплачених сум грошових зобов'язань позивачу з відповідного бюджету та не подання його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- зобов'язати відповідача підготувати висновок про перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Балтіка» переплати з орендної плати за землю у розмірі 110 604, 48 грн. та подати його до виконання відповідній державній казначейській службі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договори оренди земельних ділянок, що були укладені між ТОВ «Балтіка» та Сумською міською радою були припинені, у зв'язку з чим позивачем було зменшено податкові зобов'язання по орендній платі та подані уточнюючі податкові декларації, однак, відповідачем не було зараховано переплату з орендної плати за землю на рахунок податкового зобов'язання з податку на землю.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не здійснюється перерахування переплати грошового зобов'язання зі сплати за землю, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.04.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив у повному обсязі посилаючись на те, що плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Головне управління Державної фіскальної служби у Сумській області зазначає, що відповідно до Додатків до рішень Сумської міської ради від 26.07.2017 № 2389-МР, від 27.04.2016 № 707-VH вбачається, що ТОВ «Балтіка» фактично продовжує користуватися земельними ділянками за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва (Кірова), буд. 110, площею 0,0967 га та м. Суми, вул. Героїв Крут (Черепіна), буд. 38, площею 0,6333 га.

Також, відповідач посилається на те, що земельні ділянки за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва (Кірова), буд. 110, площею 0,0967 га та м. Суми, вул. Героїв Крут (Черепіна), буд. 38, площею 0,6333 га не передані орендодавцю, як того вимагають положення п. 2.4 договорів оренди.

Щодо земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Егельса, 2-А, площею 0,7668 га відповідач посилається на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Балтіка», відповідно до яких відсутня інформація про припинення права оренди на вказану земельну ділянку, яка була надана в оренду позивачу згідно договору оренди земельної ділянки № 7166188 від 29.09.2014. У зв'язку з чим, платником податку з оренди даної земельної ділянки залишається позивач - ТОВ «Балтіка».

Позивач у відповіді на відзив заперечив щодо викладених у відзиві заперечень, посилаючись на обставини та доводи, викладені у позовній заяві, а також підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Оцінивши подані сторонами документи і матеріали, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтіка» та Сумською міською радою були укладені договори оренди земельних ділянок: площею 0,0967 га, м. Суми, по вул. Кірова, 110 (Г. Кондратьєва), договір № 00228 від 19.01.2012. Строк дії до 27.04.2014; площею 0,6333 га, м. Суми, по вул. Черепіна, буд. 38, договір № 51 від 26.01.2006. Строк дії до 05.07.2015; площею 0,7668 га, м. Суми, по вул. Енгельса, буд. 2-А, договір № 7166188 від 29.09.2014. Строк дії до 18.06.2019.

27.06.2017 між ТОВ «Балтіка» та ТОВ «ЕКО» укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого останнє набуло права власності на об'єкт нерухомого майна, розташованого на раніше орендованій земельній ділянці.

У зв'язку з викладеним, позивач листом від 28.07.2017 повідомив ГУ ДФС у Сумській області про припинення договору оренди № 7166188 від 29.09.2014.

Крім того, позивач листами повідомив відповідача про припинення договорів оренди № 00228 від 19.01.2012 та № 51 від 26.01.2006, у зв'язку з припиненням їхньої дії.

Позивачем на підставі припинення даних договорів оренди було зменшено податкові зобов'язання по орендній платі та подані уточнюючі податкові декларації.

31.08.2017 позивач звернувся до ГУ ДФС у Сумській області із заявою про перерахування переплати з орендної плати за землю у розмірі 110 604, 48 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 14.09.2017 № 7634/10/18-28-12-0317 відповідач просив позивача надати письмові пояснення та їх документальне підтвердження щодо причин зменшення податкових зобов'язань за оренду земельних ділянок та залишив без виконання заяву позивача про зарахування переплати з орендної плати за землю на рахунок податкових зобов'язань з податку на землю.

Листом від 10.10.2017 ТОВ «Балтіка» направило письмові пояснення та документальні підтвердження ГУ ДФС у Сумській області щодо зменшення податкових зобов'язань з податку на землю.

Однак, позивачем не було отримано відповіді чи рішення, та, відповідно, не зараховано переплату з орендної плати за землю на рахунок податкових зобов'язань з податку на землю.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно зі ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

У відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Норми ст.ст. 319 та 626 Цивільного кодексу України вказують на те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, за наявності заперечень однієї із сторін щодо поновлення договору оренди землі правила ст. 33 Закону «Про оренду землі» щодо автоматичного поновлення застосовуватися не можуть.

У зв'язку з відсутністю намірів у подальшій оренді земельних ділянок та поновленні Договорів оренди № 00228 від 19.01.2012 та № 51 від 26.01.2006 позивач повідомив Сумську міську раду про припинення Договорів оренди, у зв'язку із закінченням строків на які їх було укладено.

У свою чергу Сумська міська рада не повідомляла ТОВ «Балтіка» про прийняття рішень від 27.04.2016 № 707-VH та 26.07.2017 № 2389-МР та не погоджувала істотних умов поновлення та/або укладення нового договору оренди землі (строк дії, розмір орендної плати), у зв'язку з чим додаткові угоди до договорів оренди не було укладено.

Як вбачається з матеріалів справи 27.06.2017 між ТОВ «Балтіка» та ТОВ «ЕКО» укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Суми, вул. Енгельса, буд. 2-А, площею 0,7668 га. Цього ж дня даний договір було зареєстровано в реєстрі за № 988, у зв'язку з чим право власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці перейшло до ТОВ «ЕКО».

Враховуючи викладене, договір оренди припинив свою дію в частині оренди земельної ділянки для позивача з дати набуття ТОВ «ЕКО» права власності на нерухоме майно, тобто з 27.06.2017.

Відповідно до положень ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 ЗК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій розміщено відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з положеннями ст. 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою також є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Таким чином договір оренди № 7166188 від 29.09.2014 припинив свою дію 27.06.2017 - з моменту набуття ТОВ «ЕКО» права власності на будівлю, що розташована на орендованій позивачем земельній ділянці.

Враховуючи викладене вище, позивачем було подано уточнюючі декларації з орендної плати, якими зменшено податкові зобов'язання з орендної плати.

Так, умовами договору № 7166188 від 29.09.2014 передбачено, що після спливу дворічного строку для розрахунку орендної плати застосовується нормативно грошова оцінка в розмірі 688 317, 76 грн.

Дворічний термін сплинув 29.09.2016, у зв'язку з чим з 30.09.2016 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтіка» збільшилися податкові зобов'язання з орендної плати.

У податковій декларації № від 19.10.2016 подано до збільшення податкове зобов'язання на суму 103 732, 57 грн.

Відповідно до п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податку має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

У свою чергу ст. 43 ПК України встановлено умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Процедура повернення коштів регулюється Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146 (далі - Порядок).

Так, відповідно до п. 5 Порядку повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.

Пунктом 6 Порядку визначено, що заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштiв, що повертаються:на поточний рахунок платника податку в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та пені (податкового боргу) з iнших платежiв, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно вiд виду бюджету; готiвкою за чеком у разi вiдсутностi у платника податкiв рахунку в установі банку; готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; поштовим переказом через підприємства поштового зв'язку; для подальших розрахункiв як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на небюджетний рахунок з облiку коштiв забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банкiвський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою).

Згідно з п. 7 Порядку після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені (крім грошових зобов'язань та пені з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Однак, ГУ ДФС у Сумській області не було виконано вимоги Податкового кодексу щодо підготовки висновку про перерахування надмірно сплачених сум, а у свою чергу ТОВ «Балтіка» здійснило усі дії, що надають йому право на повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань з плати за землю.

За таких обставин, позивачем доведено суду протиправність бездіяльності ГУ ДФС у Сумській області щодо невиконання вимог п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України щодо не підготування висновку про перерахування надмірно сплачених сум грошових зобов'язань Товариству з обмеженою відповідальністю «Балтіка» з відповідного бюджету та не подання його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування коштів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач довів неправомірність дій відповідача, натомість доводи відповідача не знайшли свого підтвердження та обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтіка» (03039, м. Київ, вул. Польова, 24-А, ) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13 , ) щодо непідготовки висновку про перерахування надмірно сплачених сум грошових зобов'язань Товариству з обмеженою відповідальністю «Балтіка» з відповідного бюджету та неподання його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13 , ) підготувати висновок про перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Балтіка» переплати з орендної плати за землю з р/р 0002 на рахунок плати податку на землю р/р 0002 в розмірі 110 604, 48 грн., та подати його для виконання відповідній державній казначейській службі.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтіка» (03039, м. Київ, вул. Польова, 24-А, ) понесені судові витрати у розмірі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13 , ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур