Справа № 0440/6942/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 вересня 2018 р. Справа №0440/6942/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №49670039 від 09.12.2015 р. та Постанову про арешт майна боржника від 09.12.2015 р.;

- визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 та скасувати Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 30.07.2018 р. (виконавче провадження №49670039).

Позовну заяву зареєстровано в суді та присвоєно номер адміністративної справи №0440/6942/18.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №0440/6942/18 передана судді Віхровій В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 р. позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав поважності пропуску такого строку та докази на їх підтвердження або пояснення щодо належного строку звернення до суду, якщо такі наявні; подання позовної заяви із зазначенням належного відповідача у позовних вимогах та копій такої позовної заяви у відповідності до кількості сторін; подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору за 1 вимогу немайнового характеру у розмірі 704,80 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 р. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в адміністративній справі; заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі повернуто заявнику без розгляду.

27.09.2018 р. на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 17.09.2018 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додану позовну заяву з виправленнями у відповідній кількості, докази сплати судового збору за 1 вимогу немайнового характеру, заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та повторно заяву про забезпечення позову.

Заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду мотивована тим, що 16.08.2018 р. представник позивача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №49670039 від 09.12.2015 р. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження виявилося, що державними виконавцями Куземченко А.С. та Визвілко Т.В. у ході виконавчого провадження було винесено ряд постанов, жодна з яких позивачу не надсилалася, про що було вказано державному виконавцю і останній запевнив, що негайно направить їх поштою. Позивач вказує, що на той час у нього були відсутні сумніви щодо законності дій державних виконавців, оскільки він є юридично необізнаним. Однак, не отримавши поштові відправлення з виконавчими документами, ОСОБА_1 перевірив хід виконавчого провадження на інтернет-порталі «Автоматизована система виконавчого провадження» та з довідки «Інформація про виконавче провадження» дізнався про зміну державного виконавця, що стало підставою для звернення 10.09.2018 р. за консультацією до адвоката, після чого дізнався про порушення своїх прав та інтересів з боку державних виконавців Шевченківського ВДВС м.Дніпра Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску звернення до суду з даним адміністративним позовом суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Положенням статті 129 Конституції України та ст. 8 КАС України, відповідно до яких усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так у ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У відповідності до ч.2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач оскаржує дії та рішення державної виконавчої служби, а саме постанову про відкриття виконавчого провадження №49670039 від 09.12.2015 р., постанову про арешт майна боржника від 09.12.2015 р., постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 30.07.2018 р.

Позивачем повідомлено, що ним ознайомлено з матеріалами виконавчого провадження 16.08.2018 р.

Позивач звернувся до суду про оскарження вказаного рішення 14.09.2018 р., посилаючись юридичну необізнаність та неотримання оскаржуваних постанов поштою.

З даного приводу суд зазначає, поважними причинами в розумінні КАС України визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду дій та підтверджені належним чином. Причини пропуску строку звернення до суду - необізнаність в юриспруденції та з'ясування лише у 2018 році факту необхідності розгляду позову, неотримання виконавчих документів поштовими відправленнями, не можуть бути віднесені судом до поважних, тобто таких, що не залежали від його волевиявлення.

Інших належних обставин в обґрунтування поважності пропуску строку звернення позивачем не наведені та доказами не підтверджені.

У рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі», (заява № 28249/95) вказав, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Таким чином, суд робить висновок, що відсутні підстави для задоволення заяви позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із позовом, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, наведені в даній заяві, є неповажними.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що позивачем не наведені поважні причини пропуску строку звернення до суду на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху, недоліки позовної заяви вважаються не усунутими, що тягне за собою наслідки, передбачені ст. 123, 169 КАС України у вигляді повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше пяти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Крім того, оскільки норми КАС України не містять норм, регулюючих дії суду відносно заяви про забезпечення позову у разі повернення позовної заяви без руху, суд згідно з ч.6 ст.7 КАС України, застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону) для вирішення витання про подану, одночасно із заявою про усунення недоліків позову, заяву про забезпечення позову та повертає її позивачеві, разом із позовною заявою, недоліки якої не усунуті.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 161, 169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанов, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з доданими до неї документами, заявою про забезпечення позову, надіслати особі, яка подала позовну заяву. Копія позовної заяви залишається в суді.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова