Справа № 201/1895/17(2-а/201/92/2017)
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2018 року

Київ

справа №201/1895/17(2-а/201/92/2017)

касаційне провадження №К/9901/3583/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 (суддя Чередниченко В.Є.) у справі №201/1895/17 (2-а/201/92/2017) за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у лютому 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування постанови від 18.01.2017 №2 у справі про адміністративне правопорушення.

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська за результатами розгляду справи у відкритому судовому засіданні постановою від 24.04.2017 позовні вимоги задовольнив.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби у червні 2017 року звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29.06.2017 вказану апеляційну скаргу залишив без руху у зв'язку з невиконанням вимог:

частини третьої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) - неповідомлення чи бажає особа взяти участь у судовому засіданні чи просить розглянути справу за її відсутності;

пункту 4 частини другої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) - незазначення обґрунтування вимог апеляційної скарги з урахуванням дати отримання повного тексту постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017. Суд зазначив, що матеріали справи не містять відомостей про фактичне отримання копії постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017 податковим органом.

Цією ж ухвалою скаржнику встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21.08.2017 повернув апеляційну скаргу відповідачу на підставі частини третьої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії), з урахуванням вимог пункту 1 частини третьої статті 108 цього Кодексу - неусунення недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби повторно 31.08.2017 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017, в якій порушив питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування підстав поважності пропуску строку апеляційного оскарження відповідач посилався на те, що вперше подану апеляційну скаргу судом апеляційної інстанції повернуто необґрунтовано, оскільки скаржником надавалось суду клопотання з виконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в межах встановленого в ній строку, який закінчився 21.07.2017, утім суд апеляційної інстанції не надав йому оцінки. У підтвердження вказаних обставин скаржником надано копію такого клопотання з відтиском штемпелю канцелярії суду апеляційної інстанції про отримання 18.07.2017.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.09.2017 вказану апеляційну скаргу залишив без руху на підставі абзацу 1 частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) з огляду на визнання наведених підстав пропуску строку апеляційного оскарження неповажними та встановив скаржнику тридцятиденний строк з дня отримання копії ухвали від 19.09.2017 для усунення зазначених недоліків - вказати інші підстави для поновлення строку.

Мотивуючи свою позицію, суд апеляційної інстанції керувався тим, що скаржник фактично наводить обґрунтування щодо незгоди з ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2017 про повернення вперше поданої апеляційної скарги та не містить посилань на причини пропуску строку апеляційного оскарження з моменту отримання копії постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017 до дати звернення з апеляційною скаргою вдруге, а саме: з 11.07.2017 по 31.08.2018.

Копія ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 отримана податковим органом 26.09.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У межах встановленого ухвалою від 19.09.2017 строку відповідач надіслав суду клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якому зазначено про те, що вперше з апеляційною скаргою податковий орган звернувся в межах встановленого частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент ухвалення постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017) строку апеляційного оскарження та усунув визначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху недоліки в межах встановлених строків.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд 07.11.2017 постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі абзацу 2 частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали) з огляду на визнання наведених підстав пропуску строку апеляційного оскарження неповажними.

В обґрунтування своєї позиції суд апеляційної інстанції посилається на те, що зазначеним скаржником підставам поважності пропуску строку апеляційного оскарження вже надавалась оцінка в ухвалі від 19.09.2017 про залишення апеляційної скарги без руху.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся 24.11.2017 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просив ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Зі змісту вимог частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент ухвалення постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017) вбачається, що у разі складення постанови суду першої інстанції, ухваленої у відкритому судовому засіданні, в інший день, ніж її було проголошено, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та не заперечується податковим органом, копію повного тексту постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017 відповідач отримав 11.07.2017.

Таким чином, останнім днем для подання апеляційної скарги на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017 в межах встановленого частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент ухвалення постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017) строку апеляційного оскарження був день із датою 21.07.2017.

Відповідно до абзаців 1 та 2 частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених у надісланій на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстав суддя-доповідач може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв'язку з чим відмовити у відкритті апеляційного провадження відповідно до абзацу 2 частини другої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Визнаючи наведені податковим органом підстави пропуску строку апеляційного оскарження в ухвалі від 19.09.2017 про залишення апеляційної скарги без руху та в ухвалі від 07.11.2017 про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції керувався тим, що податковий орган не навів об'єктивних причин, що унеможливили звернутися з апеляційною скаргою у період з 11.07.2017 (дата отримання копії постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017) по 31.08.2017 (дата звернення з апеляційною скаргою вдруге).

Однак, судом апеляційної інстанції не враховано, що вперше відповідач звернувся з апеляційною скаргою у червні 2017, утім за результатами розгляду матеріалів такої скарги суд апеляційної інстанції 21.08.2017 постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги.

Таким чином, невирішене у період до 21.08.2017 питання про відкриття апеляційного провадження за наслідками звернення з апеляційною скаргою вперше позбавляло податковий орган звернутися з повторною апеляційною скаргою.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою обставини, які підтверджують вчинення податковим органом при зверненні з апеляційною скаргою вперше дій з метою виконання визначених ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху недоліків.

Так, встановлений ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017 десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 21.07.2017, з урахування отримання копії такої ухвали податковим органом 11.07.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В матеріалах справи містяться надіслані на виконання вимог ухвали від 29.06.2017 доповнення до апеляційної скарги від 17.07.2017 №6251/9/28-10-46-05-31 з відміткою штемпелю суду апеляційної інстанції про отримання 18.07.2017.

Утім, в ухвалі від 21.08.2017 про повернення апеляційної скарги відсутні висновки суду за результатами оцінки такого документу та зазначено, що у встановлений строк відповідач недоліки апеляційної скарги не усунув.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд повинен надати оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв'язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого процесуальним законом строку оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Посилання суду апеляційної інстанції на те, що, заявляючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, податковий орган висловлює незгоду з ухвалою від 21.08.2017 про повернення вперше поданої апеляційної скарги, що може були підставою для касаційного оскарження такого судового рішення, не звільняють суд від обов'язку надати оцінку усім обставинам, які слугували перешкодою для реалізації права на оскарження та на які посилається заявник.

За таких обставин, висновок суду апеляційної інстанції про наявність у спірній ситуації підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі, передбачених абзацом 2 частини другої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), не може бути визнаним обґрунтованим.

За правилами частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність скасування оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі №201/1895/17 (2-а/201/92/2017) скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М. Шипуліна

І.А. Гончарова

І.Я. Олендер