Справа № 568/473/18
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/473/18

Провадження №2-а/568/22/18

16 жовтня 2018 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Саган В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону №1 управління патрульної поліції у Рівненській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

у Радивилівський районний суд Рівненської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора роти 4 батальйону №1 управління патрульної поліції у Рівненській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №368180 від 19.04.2018р., мотивуючи тим, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним. При цьому зазначив, що 19.04.2018 р. він нібито, здійснював експлуатацію транспортного засобу, який не пройшов обов'язковий технічний контроль в порушення п. 31.3.6 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП, у звязку з чим, була винесена оскаржувана постанова із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 340 грн. Однак, зазначив, що в дійсності керував транспортним засобом «FORD TRANSIT», категорії «В», номерний знак НОМЕР_1. Вказаний транспортний засіб не підлягає обовязковому технічному контролю, про що позивач вказував відповідачу, однак це було проігноровано відповідачем при розгляді ним матеріалів справи. Вину у вчинені зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення не визнає та звертає увагу на процесуальні порушення з боку відповідача при винесенні даної постанови, а саме: під час розгляду справи відповідачем не було досліджено доказів та не було з?ясовано, чи використовується даний транспортний засіб для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. При цьому, відповідач розглянув справу та притягнув позивача до адміністративної відповідальності за відсутності доказів вчинення позивачем такого правопорушення, без прийняття до уваги наданих усних пояснень.

Позивач у судове засідання не з'явився, 03.09.2018 р. до суду подав додаткові пояснення по справі. Просив розглядати справу у його відсутність за наявними у справі доказами та задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких відомостей щодо причин неявки суду не надав, відзив на позов до суду не надходив.

Щодо вчинення процесуальних дій у справі, суд зазначає, що ухвалою від 04.09.2018 р. було прийнято справу до розгляду у спрощеному позовному порядку. Встановлено відповідачу строк до 28.09.2018 р., для подання відзиву у справі. Витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови. У звязку з невиконанням ухвали суду від 04.09.2018 р. щодо витребування матеріалів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, судом постановлено ухвалу про проведення розгляду справи за наявними доказами. 16.10.2018 р. суд ухвалив проводити судовий розгляд справи за відсутності сторін із врахуванням належного їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності клопотань про відкладення судового засідання на підставі ч. 1, 9 ст. 205 КАС України у письмовому провадженні.

Суд не прийняв до уваги додаткові пояснення позивача від 03.09.2018 р. як такі, що не були направлені для відповідача для відома та у матеріалах справи відсутні належні докази такого направлення.

Інших процесуальних дій не вчинялося, заяви та клопотання не заявлялися.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №368180 від 19.04.2018р. (а.с. 8), винесеної інспектором роти 4 батальйону №1 управління патрульної поліції у Рівненській області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, 19.04.2018 р. позивач здійснював експлуатацію транспортного засобу, який не пройшов обов'язковий технічний контроль в порушення п. 31.3.6 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП, у звязку з чим, була винесена оскаржувана постанова із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 340 грн.

Згідно посвідчення водія РВА 167667, виданого на імя ОСОБА_3, останній має право на керування транспортними засобами, передбаченою категорією В автомобілі, дозволена максимальна вага яких не перевищує 3 500 кг (7 700 фунтів) і кількість сидячих місць яких, крім сидіння водія, не перевищує восьми (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 449284, автомобіль «FORD TRANSIT», тип фургон-рефрижератор-с, д.н.з. НОМЕР_1, категорія В, повна маса 3490, маса без навантаження 2290, кількість сидячих місць з місце водія 3, належить ОСОБА_4 (а.с. 9).

Судом встановлено наявність порушеного права на належний розгляд справи за встановленою законом процедурою, у звязку з чим, позивач звернувся до суду за захистом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається із п. 9 розділу III «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 р. № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Позивачем зазначено, що не заперечується та не спростовано належними та допустимими доказами відповідачем, останній при розгляді справи не дослідив будь-яких доказів використання даного транспортного засобу в якості перевезення пасажирів чи вантажу в комерційних цілях, що є необхідним при встановленні складу адміністративного правопорушення, а відтак допустив суттєве порушення процедури розгляду справи по суті.

Разом з тим, відповідачем не надано для дослідження у судовому засіданні будь-яких доказів вчинення позивачем інкримінованих правопорушень, які були взяті до уваги при розгляді справи відповідачем та покладені в основу останнім при винесенні оскаржуваної постанови, не направлено відзиву на позов.

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності адміністративного правопорушення, як-то речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео- та фотофіксація, кінозйомка, тощо.

Єдиним документом, де зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення є постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд зазначає, що наявна в матеріалах справи постанова про адміністративне правопорушення не може бути визнана доказом вчинення позивачем порушення пунктів 31.3.б ПДР України, оскільки не є доказом в розумінні статті 251 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про докази, які були дослідженні при винесенні такої постанови, які додаються до останньої.

Однак, у оскаржуваній постанові у графі 9 «до постанови додається» відсутні будь-які відомості.

Адміністративний суд покликаний захищати осіб від порушень їх прав з боку субєктів владних повноважень. Обовязковим елементом правопорушення є негативні для особи наслідки у вигляді невизнання, обмеження або перешкоджання у реалізації її реальних прав, свобод або інтересів, які настають внаслідок протиправних дій або рішень субєктів владних повноважень. Відсутність порушення субєктивних прав особи, навіть у разі коли рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень містять ознаки протиправності, унеможливлює досягнення завдань адміністративного судочинства.

За таких обставин винесену постанову не можна вважати обґрунтованою та законною.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем не в повній мірі досліджено матеріали справи а відтак неналежно здійсенено розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: не здобуто та не досліджено доказів використання позивачем автомобіля «FORD TRANSIT», категорії «В», номерний знак НОМЕР_1, у якості таксі чи як автомобіля для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку та строку такої експлуатації.

Як вбачається із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕАА № 368180 від 19.04.2018 р. є незаконною та підлягає скасуванню із надісланням справи до інспектора роти 4 батальйону №1 управління патрульної поліції у Рівненській області ОСОБА_2 на новий розгляд із врахуванням зазначених у рішенні висновків.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про необхідність направлення справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), вимога про визнання дій відповідача протиправними та закриття справи не підлягає задоволенню.

З огляду на вищевказане та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 72, 73, 77, 205, 286 КАС України, 247, 251, 252, 283 КУпАП, суд

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону №1 управління патрульної поліції у Рівненській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАА № 368180 від 19.04.2018року скасувати, а справу надіслати інспектору роти 4 батальйону №1 управління патрульної поліції у Рівненській області ОСОБА_2 на новий розгляд.

В іншій частині позовних вимог щодо визнання дій протиправними та закриття справи відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Дата складення повного рішення суду - 16.10.2018 року.

Cуддя М.В. Панчук