Справа № 756/13080/18
Суддя: Андрейчук Т. В.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа пр. №2-а/756/363/18
У Х В А Л А

11 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності щодо призначення пенсії протиправною та зобов'язання призначити пенсію, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності щодо призначення пенсії протиправною та зобов'язання призначити пенсію.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Ст. 19 КАС України визначено предметну юрисдикцію адміністративних судів.

Нормами ст. 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію адміністративних судів. Так, ч. 1 цієї статті Кодексу передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених ч. 1 цієї статті.

Отже, адміністративні справи за позовами фізичних осіб до суб'єктів владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат підсудні окружним адміністративним судам.

Таким чином, справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності щодо призначення пенсії протиправною та зобов'язання призначити пенсію віднесена до предметної юрисдикції окружного адміністративного суду.

Ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено право особи на розгляд її справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За приписами ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених ст. ст. 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд адміністративним судом з порушенням правил предметної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та безумовною підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 318 КАС України).

Проте чинний КАС України не містить чіткого правового алгоритму дій судді на стадії відкриття провадження у справі у випадку подання позовної заяви з недотриманням норм, що регулюють предметну підсудність адміністративних справ.

Таким чином, застосуванню підлягає закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Так, за приписами п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, зважаючи на те, що при відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності щодо призначення пенсії протиправною та зобов'язання призначити пенсію виявлено, що справа належить до предметної юрисдикції (підсудності) окружного адміністративного суду, з метою недопущення порушення права позивача на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та уникнення причин для скасування рішення, яке буде ухвалене у справі, з підстав, встановлених ч. 1 ст. 318 КАС України, керуючись п. 6 ч. 7 КАС України, суддя дійшов висновку про необхідність передати справу за підсудністю окружному адміністративному суду.

З огляду на те, що предметно адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності щодо призначення пенсії протиправною та зобов'язання призначити пенсію підсудна Окружному адміністративному суду міста Києва, її слід передати за підсудністю до цього суду.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст. ст. 7, 19, 20, 29 Кодексу адміністраитвного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності щодо призначення пенсії протиправною та зобов'язання призначити пенсію - передати за підсудністю на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва у зв'язку з тим, що вказана справа не підсудна Оболонському районному суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук

.