Справа № 363/2790/18
Суддя: Баличева М. Б.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"10" жовтня 2018 р. Справа № 363/2790/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_2, третя особа: Департамент патрульної поліції у місті Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до командира батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_2, третя особа: Департамент патрульної поліції у місті Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить визнати дії командира батальйону 2 полку Управління патрульної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 248639, винесену 05.07.2018 року командиром батальйону 2 полку Управління патрульної поліції у місті Києві капітаном поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.07.2018 року в місті Києві за адресою: проспект Визволителів, 6, командир батальйону 2 полку Управління патрульної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_2 виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 248639 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ним ч. 2 ст. 122 КУпАП. При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що позивач 05.07.2018 року о 02 год. 45 хв. в м. Вишгород в районі перехрестя вул. Набережної та Шолуденка, керував BMW д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби з вимкненим світлом фар та габаритними вогнями, чим порушив п. 19.1 ПДР України. ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню , оскільки позивач не вчиняв вказаного адміністративного правопорушення, про що зазначив відповідачу в своїх поясненнях, оскільки не керував транспортним засобом, а стояв припаркованим біля узбіччя. Позивач вважає, що відповідачем також було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці стоянки транспортного засобу, не дав скористатись позивачу своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не зявився, надав письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив суд розглянути справу без його участі та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 248639 від 05 липня 2018 року до позивача було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що постанова винесена відносно нього з порушенням вимог ст. ст. 268, 178, 280 КУпАП.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 257 цього Кодексу протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема, процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 даного Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 258 КУпАП зазначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

З 08 серпня 2015 року вказану статтю Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" № 596-VIII від 14 липня 2015 року, доповнено ч. 2, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КпАП України.

У частині першій статті 277 даного Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КпАП України).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поняття «суду», яке застосовується у Конвенції, не обмежується виключно органами судової влади, а поширюється й на інші державні органи, уповноважені вирішувати питання про притягнення особи до юридичної відповідальності. Так зокрема, орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36).

Отже, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття об'єктивного і справедливого рішення (вчинення дії), зокрема, без порушенням права позивача користуватися під час розгляду справи юридичною допомогою адвоката, тобто права на захист.

Крім того, представником відповідача до письмового відзиву проти адміністративного позову долучено диск з нагрудної камери капітана поліції ОСОБА_2, як був оглянутий та досліджений судом.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

При цьому, у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час, позивачем не надано жодних доказів на спростування, як самої події адміністративного правопорушення, так і відсутності у його діях вини.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає..

Керуючись ст. ст. 5, 6,7,8,9,72,73,77,79,243-246,251,255, 286 КАС України, ст. 55 Конституції України, ст. ст.122 ч. 5, 251, 258, 280 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до командира батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_2, третя особа: Департамент патрульної поліції у місті Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.Б. Баличева