Справа № 539/3235/18
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 539/3235/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

головуючого судді: Русанової В.Б.

суддів: Присяжнюк О.В. , Катунова В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.09.2018 року (суддя Іващенко Ю.А.), по справі № 539/3235/18

за позовом ОСОБА_1

до Лубенського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Лубенського міськрайонного суду з позовом до Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.09.2018 року адміністративну справу передано на розгляд за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 07.09.2018 року та направити справу до Хорольського районного суду Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи ( в письмовому провадженні).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи адміністративну справу № 539/3235/18 до Полтавського окружного адміністративного суду, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

Колегія суддів погоджується з висновками з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст.3 КАС України адміністративний суд - суд загальної юрисдикції, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ;

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до місцевого загального суду, як адміністративного з вимогами про визнання протиправною бездіяльність Лубенського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Спірні правовідносини виникли не з приводу оскарження рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, у справах, пов'язаних з виборчим процесом, з перебуванням іноземців, та оскарження рішень державних виконавців, визначених ч.1 ст.20 КАС України, а отже зазначена справа за предметною підсудністю не підсудна місцевому загальному суду, як адміністративному, а тому суд першої інстанції правомірно передав її Полтавському окружному адміністративному суду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. №3477-IV, практика Європейського суду з прав людини визнається самостійним джерелом права в Україні і є обов'язковою для застосування судами України

Так, Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так у рішенні від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, суд, який розглянув справу не віднесену до його підсудності, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

З урахуванням, вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відповідно до ст. 316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 294, 311, 315, 316, 321, 325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.09.2018 по справі № 539/3235/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.В. Присяжнюк В.В. Катунов