Справа № 808/2444/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 вересня 2018 року о/об 10 год. 51 хв.Справа № 808/2444/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» (69035, м. Запоріжжя, вул. Світлогорська, 1-А, )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, )

про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, -

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_1,

діє на підставі наказу №03-к від 10.10.13

від позивача - ОСОБА_2,

діє на підставі довіреності б/н від 31.12.17

від відповідача - ОСОБА_3

(діє на підставі довіреності № 016 від 18.05.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» (далі - позивач) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просить суд скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 29 серпня 2017 року складеним з боку Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

23 липня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження на призначено до розгляду на 02 серпня 2018 року.

В судовому засіданні 02 серпня 2018 року протокольною ухвалою суд відклав розгляд справи на 18 вересня 2018 року.

18 вересня 2018 року в судовому засіданні протокольною ухвалою судом оголошено перерву до 21 вересня 2018 року.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 21 вересня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» при звільненні ОСОБА_4 в повному обсязі виплачено кошти належні йому при звільненні, а послання контролюючого органу в постанові про накладення штрафу про порушення позивачем строку виплати заробітної плати відносно ОСОБА_4 не відповідають дійсності.

В судовому засіданні представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Головного управління Держпраці у Запорізькій області проти позову заперечив з підставі викладених у письмовому відзиві (вх.№27090 від 30 серпня 2018 року), відповідно до якого зазначає, що інспекційне відвідування здійснено на підставі звернення ОСОБА_4 від 02 березня 2018 року (зареєстроване 02 березня 2018 року за вх. № Д-223), в якому повідомлялося, що останній працював в TOB «ОА Троян» з 03 листопада 2017 року по 18 грудня 2017 року на посаді заступника директора TOB «ОА Троян».

Вказує, що під час інспекційного відвідування TOB «ОА Троян» у період з 20 березня 2018 року по 21 березня 2018 року встановлено, відповідно до розрахунково-платіжних відомостей нарахування заробітної плати за № НЗП-000014 за листопад 2017 року та за № НЗП-000014 за грудень 2017 року працівнику ОСОБА_4 належить до виплати: за листопад 2017 року - 2378,41 грн., а за грудень 2017 року - 1816,50 грн. Аванс не нараховується. Але, станом на 21 березня 2018 року підтверджуючих документів виплати заробітної плати за листопад - грудень 2017 року ОСОБА_4 підприємством не надано. Проте, керівництвом TOB «ОА Троян» надано платіжне доручення від 07 березня 2017 року про поповнення картки Приват24 із призначенням платежу 199325 ІПН НОМЕР_1 на суму 7000,00 грн. Вказує, що у вищезазначеному дорученні не має ознак того, що перерахована сума 7000,00 грн. є заробітною платою ОСОБА_4, а відтак станом на 21 березня 2018 року має місце не виплати заробітної плати більш ніж за один місяць за період роботи ОСОБА_4 листопад - грудень 2017 року в сумі - 4194,91 грн. Отже, на підприємстві порушені строки розрахунку при звільненні. Так звільненому ОСОБА_4 в день звільнення 18 грудня 2017 року (день звільнення - є робочим днем, відпрацював 8 год.) зазначені розрахункові суми, що належать виплаті від підприємства на день звільнення у сумі 1816,50 грн. та заробітна плата за листопад 2017 року у сумі 2378,41 грн. не виплачені. Станом на 21 березня 2018 року підтверджуючих документів щодо виплати всіх сум, що належать ОСОБА_4 при звільненні від підприємства, керівництвом не надані. З аналізу виявлених порушень слідує, що на підприємстві заробітна плата виплачується з порушенням строків, які визначені чинним законодавством, один раз на місяць. 10 квітня 2018 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_5, у присутності директора TOB «ОА Троян» ОСОБА_1 та у присутності представника TOB «ОА Троян» ОСОБА_2 за довіреністю, які не оскаржували та фактично визнали вказані в акті порушення, враховуючи всі обставини даної справи, на підставі Акта інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 21 березня 2018 року № ЗП/510/563/АВ, винесено постанову про накладення штрафу від 10 квітня 2018 року № ЗП510/563/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС в розмірі 11 169,00 грн. за порушення частин 1, 2 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», частина 1 статті 116 КЗпП України.

В судовому засіданні представник Головного управління Держпраці у Запорізькій області просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

02 березня 2018 року до Головного управління Держпраці у Запорізькій області звернувся ОСОБА_4 із заявою, в якій просить провести перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» з підстав не виплати звільненому ОСОБА_4 в розрахункових сум, що належать виплаті підприємством на день звільнення.

20 березня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області винесено наказ №321 «Про проведення інспекційного відвідування» Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян».

20 березня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області складено направлення №101 на проведення заходу державного нагляду (контролю) (інспекційного відвідування, невиїзне інспектування, перевірка, аналіз стану додержання законодавства про працю) ТОВ «Охоронне агентство Троян».

За наслідками перевірки, 21 березня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області складено акт інспекційного відвідування/невиїзного інспектування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЗП510/563/АВ/.

Висновками інспекційного відвідування контролюючим органом встановлено порушення:

- пункту 2.5 глави 2 Інструкції №58, внаслідок чого особові картки працівників на підприємстві ведуться неналежним чином. Так, працівник ОСОБА_4 не був ознайомлений під особистий підпис про призначення на посаду, що підтверджено особовою карткою (форма N П-2). Також він не був ознайомлений під особистий підпис в розділі «Дата і причина звільнення» в зазначеній картці;

- частини 3 статті 115 КЗпП, частини 3 статті 24 Закону України «Про оплату праці», внаслідок чого відповідно до розрахунково-платіжних відомостей нарахування заробітної плати за № НЗП-000013 за листопад 2017 року та за № 000014 за грудень 2017 року працівнику ОСОБА_4 належить до виплати: за листопад 2017 року 2378, 41 грн.; за грудень 2017 року -1816, 50 грн. Аванс не нараховується. Але, станом на 21 березня 2018 року підтверджуючих документів виплати заробітної плати за листопад-грудень 2017 року ОСОБА_4 підприємством не надано. Проте, керівництвом TOB «Охоронне агентство Троян» надано платіжне доручення від 07 грудня 2017 року про поповнення картки Приват24 юр.лиц із призначенням платежу #199325 ІПН 28631 17415 на суму 7000, 00 грн. У вищезазначеному дорученні не має ознак того, що перерахована сума 7000, 00 грн. є заробітною платою ОСОБА_4 Так, станом на 21 березня 2018 року має місце не виплата заробітної плати більш ніж за один місяць за період роботи ОСОБА_4 листопад-грудень 2017 року в сумі-4194, 91 грн.;

- частини 1 статті 116 КЗпП, через що на підприємстві порушені строки розрахунку при звільненні. Так звільненому ОСОБА_4 в день звільнення 18 грудня 2017 року (день звільнення - є робочим днем, відпрацював 8 год.) зазначені розрахункові суми, що належать виплаті від підприємства на день звільнення у сумі 1816, 50 грн. та заробітна плата за листопад 2017 року у сумі 2378, 41 грн. не виплачені. Станом на 21 березня 2018 року підтверджуючих документів щодо виплати всіх сум, що належать ОСОБА_4 при звільненні від підприємства, керівництвом не надано.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області постановою №ЗП510/563/АВ/П/ПТ/3Б-ФС від 10 квітня 2018 року накладено на ТОВ «Охоронне агентство Троян» штраф у розмірі 11 169,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням Головного управління Держпраці у Запорізькій області, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про оплату праці» визначено, що держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оплату праці», норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників, молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 12). Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями (частина 2 статті 12).

Виходячи із системного аналізу зазначеної норми, суд доходить висновку, що перелік гарантій, які містять норми статті 12 Закону України «Про оплату праці» не є вичерпним, оскільки такі норми і гарантії також містить Кодекс законів про працю України.

Чинним національним законодавством закріплені правові гарантії щодо дотримання трудових прав працівника при його звільненні. Роботодавець зобов'язаний дотримуватися та виконувати передбачені законодавством про працю, колективними договорами, угодами і індивідуальними трудовими договорами гарантії незалежно від форми власності юридичної особи або юридичного статусу.

Згідно частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні вимоги містить і частина 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці».

Згідно частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Абзацом 3 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі - Порядок № 509).

Також 16 травня 2017 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295).

Згідно пункту 27 Порядку № 295, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Згідно пункту 2 Порядку 509, штрафи накладаються начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу. Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку 509). Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 Порядку 509).

Позивач в позовній заяві зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян», на підставі заяви про звільнення з займаної посади за власним бажанням, ОСОБА_4, яка була датована 18 грудня 2017 року, проведено розрахунок сум при звільненні працівника:

- нарахування заробітної плати: листопад 2017 року (за відпрацьований час - 2954,55 грн., утримано - 576,14 грн.), - 2378,41 грн.

- нарахування заробітної плати: за грудень 2017 року (за відпрацьований час - 1950,00грн., компенсація за невикористану відпустку - 306,53 грн., утримано - 440,03 грн.) - 1816,50 грн.

Вказує на те, що у зв'язку з новорічними святами, керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» 07 грудня 2017 року, перерахувало ОСОБА_4 заробітну плату за листопад та грудень 2018 року у сумі 7000,00 грн., яка суттєво перевищує на 2805,09 грн., суму нараховану до виплати при звільненні.

Таким чином на думку позивача, підприємством переплачена ОСОБА_4 заробітна плата у розмірі 2805,09 грн., а відтак Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство Троян» не має заборгованості перед ОСОБА_4 за виплатами при звільненні.

Однак суд не може погодитись з таким твердження позивача на підставі наступного.

Судом в судовому засіданні досліджено розрахунково-платіжні відомості нарахування заробітної плати № НЗП-000013 за листопад 2017 року та № 000014 за грудень 2017 року, відповідно до яких працівнику ОСОБА_4 на посаді заступника директора TOB «Охоронне агентство Троян» належить до виплати : за листопад 2017 року 2378, 41 грн.; за грудень 2017 року -1816, 50 грн.

Так на підтвердження сплати TOB «Охоронне агентство Троян» позивачем до суду надано платіжне доручення №423 від 07 грудня 2017 року на суму 7000,00 грн., відповідно до якого призначення платежу: #199325 ІНП 5 заробітна плата без ПДВ.

Однак під час проведення перевірки/інспекційного відвідування представниками TOB «Охоронне агентство Троян» надано Головному управлінню Держпраці у Запорізькій області копію платіжного доручення, яке засвідчене повноважною особою підприємства відміткою «з оригіналом згідно», №423 від 07 грудня 2017 року на суму 7000,00 грн., відповідно до якого призначення платежу: #199325 ІНП 5.

Тобто до перевірки позивачем надано платіжне доручення завірене як з оригіналом згідне без призначення платежу.

На підставі цього суд робить висновок про те, що підтверджуючих документів, які б свідчили про те, що TOB «Охоронне агентство Троян» виплачено ОСОБА_4 суму нараховану до виплати при звільненні у розмірі 7000,00 грн. чи то у сумі 4194,91 грн. (за листопад 2017 року у сумі 2378,41 грн. + за грудень 2017 року у сумі 1816,50 грн.) позивачем до перевірки не надано, так само як і не надано суду під час судового розгляду справи.

Разом з тим, позивачем на обґрунтування твердження про виплату заробітної плати ОСОБА_4 у сумі 7000,00 грн. не надано відповідних відомостей.

Щодо посилань позивача на постанову Шевченківського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2018 року по справі №336/1616/18, як доказ відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, то суд зазначає наступне.

За вимогами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, при вивченні постанови від 19 квітня 2018 року по справі №336/1616/18, судом встановлено що Шевченківським районним судом Запорізької області не була надана оцінка призначення платежу у платіжному дорученні №423 від 07 грудня 2017 року на суму 7000,00 грн.

Тобто, надане платіжне №423 від 07 грудня 2017 року не дає змоги встановити, що саме заробітна плата, як то зазначає позивач, виплачена виплати при звільненні ОСОБА_4.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення штрафу №ЗП510/563/АВ/П/ПТ/3Б-ФС від 10 квітня 2018 року винесена на підставі чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

За приписами частини 2статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій в судовому засіданні та надано на таке обґрунтування всі необхідні для цього докази.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронне агентство Троян" (69035, м. Запоріжжя, вул. Світлогорська, 1-А, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 26 вересня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов