Справа № 826/14686/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 вересня 2018 року № 826/14686/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Васильченко І.П., суддів: Вєкуа Н.Г., Федорчука А.Б. за участю секретаря судового засідання Ксендзова А.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
До Треті особиДержавної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
провизнання протиправною та скасування реєстрації декларації,
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_6;

від відповідача: Вільгельм А.Д.;

від третьої особи 1: ОСОБА_8;

від третьої особи 2: ОСОБА_9;

від третьої особи 3: ОСОБА_4;

від третьої особи 4: ОСОБА_5

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 12 вересня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень житлового будинку (літ.«Ц») та приміщень господарських будівель літ. «Т», літ. «О», літ. «Н», літ. «П», літ. «С», літ. «Я», за адресою: АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м.Києва», зареєстровану 03.12.2013 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві № КВ 23 та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція приміщень житлового будинку (літ.«Ц») та приміщень господарських будівель літ. «Т», літ. «О», літ. «Н», літ. «П», літ. «С», літ. «Я», за адресою: АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м.Києва», зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 27.12.2013 р. № КВ 02.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.09.2016 р. відкрито провадження по справі суддею Огурцовим О.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 01.11.2017 р. справу прийнято до провадження суддею Васильченко І.П. та призначено до колегіального судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірні декларація про початок виконання будівельних робіт від 03.12.2013 р. № КВ 23 та декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 27.12.2013 р. № КВ 02 зареєстровані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві на підставі недостовірних даних, зазначених в таких деклараціях ОСОБА_4, що свідчить про наявність правових підстав для їх скасування.

Відповідач згідно наданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки спірні декларації були зареєстровані на підставі поданих ОСОБА_4 документів, які відповідають вимогам чинного законодавства, крім цього відповідач зазначає про відсутність обов'язку замовника подання до Інспекції документів, які б підтверджували дані, що наведені у спірних деклараціях.

Треті особи 3,4 подали заперечення на адміністративний позов, яким зазначили про відповідність оскаржуваних декларацій вимогам чинного законодавства; крім того заявлені клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Як вбачається з пояснень позивача, про оскаржувані рішення йому стало відомо в липні 2016 року, а саме з копії листа Управлінням державної реєстрації ГТУЮ у м.Києві від 24.06.2016 р. № 15362/0/11-16 та з матеріалів судової справи № 22ц/796/3273/2016, що підтверджується заявою про ознайомлення з матеріалами справи від 02.08.2016 р.

Доказів, які б достовірно підтверджували, що позивач ознайомився із оскаржуваними рішеннями раніше, ніж вказано у позовній заяві, відповідачем та третіми особами до суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а підстави для задоволення клопотань третіх осіб 3,4 про залишення адміністративного позову відсутні.

В судовому засіданні позивач та треті особи 1,2 позовні вимоги підтримали, просили суд адміністративний позов задовольнити в повному обсязі; відповідач та треті особи 3,4 проти позову заперечили.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва суд дійшов висновку про наступне.

ОСОБА_1 є власником ? частки домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31.12.1970 р.

Домоволодіння АДРЕСА_1 перебуває в спільній власності позивача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

03.12.2013 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві, на підставі поданих ОСОБА_4 заяви про реєстрацію та відповідних документів, зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень житлового будинку (літ.«Ц») та приміщень господарських будівель літ. «Т», літ. «О», літ. «Н», літ. «П», літ. «С», літ. «Я», за адресою: АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м.Києва» за № КВ 23 та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція приміщень житлового будинку (літ.«Ц») та приміщень господарських будівель літ. «Т», літ. «О», літ. «Н», літ. «П», літ. «С», літ. «Я», за адресою: АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м.Києва» за № КВ 02.

Вважаючи, що вказані декларації не відповідають вимогам законодавства, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд, який забезпечує Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні структурні органи.

У відповідності до вимог частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями І вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 року визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038 (далі - Закон №3038), постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» та постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» закріплено декларативний принцип у сфері містобудування.

Вказаний принцип полягає у тому, що відповідальність за достовірність даних, зазначених замовником у повідомленні про початок виконання будівельних та в декларації про готовність об'єкта до експлуатації несе саме замовник будівництва, Департамент зобов'язаний прийняти до розгляду подану замовником повідомлення та/або декларацію, перевірити повноту даних, зазначених у ній, та прийняти рішення щодо проведення реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (тут і далі, в редакції що діяла на момент реєстрації спірних декларацій), замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконаннябудівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельногоконтролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання будівельних робіт відповідно до частини п'ятої цієї статті письмово поінформувати виконавчий орган сільської, селищної, міської ради або місцеву державну адміністрацію за місцезнаходженням об'єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 18.05.2012 р. по справі № 2-58/11 визнано самочинно збудованим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 будинку під літ. «Ц» в межах будинковолодіння АДРЕСА_1.

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З викладеного вбачається, що при поданні заяви про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень житлового будинку (літ.«Ц») та приміщень господарських будівель літ. «Т», літ. «О», літ. «Н», літ. «П», літ. «С», літ. «Я», за адресою: АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м.Києва» та декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція приміщень житлового будинку (літ.«Ц») та приміщень господарських будівель літ. «Т», літ. «О», літ. «Н», літ. «П», літ. «С», літ. «Я», за адресою: АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м.Києва», третьою особою 3 завідомо вказано недостовірні дані та приховано факт наявності самочинного будівництва під літ. «Ц» в межах будинковолодіння АДРЕСА_1.

З огляду на встановлення обставин, що свідчать про наведення недостовірних даних в декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, суд доходить висновку про протиправність вказаних рішень.

У свою чергу, третіми особами 3,4 не надано доказів про повідомлення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або місцеву державну адміністрацію за місцезнаходженням об'єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт, що свідчить про будування будинку під літ. «Ц» в межах будинковолодіння АДРЕСА_1 до моменту подачі декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність спірних декларацій вимогам чинного законодавства та наявності правових підстав для їх скасування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності та пояснення сторін, суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність своїх рішень, у зв'язку із чим адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню повністю.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (04107, АДРЕСА_1) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень житлового будинку (літ.«Ц») та приміщень господарських будівель літ. «Т», літ. «О», літ. «Н», літ. «П», літ. «С», літ. «Я», за адресою: АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м.Києва», зареєстровану 03.12.2013 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві № КВ 23 та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція приміщень житлового будинку (літ.«Ц») та приміщень господарських будівель літ. «Т», літ. «О», літ. «Н», літ. «П», літ. «С», літ. «Я», за адресою: АДРЕСА_1 в Шевченківському районі м.Києва», зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві від 27.12.2013 р. № КВ 02.

Присудити на користь ОСОБА_1 (04107, АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 551,21 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, вул. Лесі України, 26; ідентифікаційний код 37471912).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.П.Васильченко

Судді: Н.Г.Вєкуа

А.Б.Федорчук

Повний текст судового рішення складено та підписано 08.10.2018 р.