Справа № 274/4346/17
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №274/4346/17
провадження № 2-а/0274/58/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.18 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області:

в складі: головуючої - судді Замеги О.В.,

з участю: секретаря Павлюк - Жук А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року позивач пред»явив до суд позов до Бердичівського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просить визнати протиправними дії Бердичівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах. Крім того, просить, уточнивши позовні вимоги(а.с. 45), зобов»язати відповідача зарахувати період роботи з 24 липня 1987 року по 12 вересня 2000 року, з 22 серпня 2001 року по 22 січня 2002 року, 16 серпня 2005 року по 10 жовтня 2005 року, з 21 жовтня 2005 року по 12 грудня 2005 року в ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат», з 10 грудня 2002 року по 30 березня 2004 року в ТОВ «Бердичівська ковбасна фабрика» до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, призначити та нарахувати йому пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 18 липня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Бердичівського об'єднаного управління ПФУ в Житомирській області від 20 липня 2017 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком по списку № 2 відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та роз»яснено право на пенсію за віком після досягнення пенсійного віку 60 років. Відмова мотивована тим, що у позивача відсутній пільговий стаж за списком № 2. Зокрема період роботи з грудня 1986 року по 2000 рік підтвердити наказами неможливо, в особових рахунках за період з 1986-1990 роки зазначено, що він працював на посаді ліфтера, з 1991 по 1996 роки посада не вказана, за 1997-2002 року особові рахунки відсутні. За 2001-2002 роки відсутні первинні документи. За 2005 рік не проводилась атестація робочих місць. У трудовій книжці позивача наявні записи про роботу на посаді «бойца мясожирового участка» з 24 липня 1987 року по 12 вересня 2000 рік із зазначенням відомостей про підвищення розряду за цією посадою та є запис про право на оформлення пільгової пенсії згідно з наказом № 91 від 29 жовтня 1993 року. На посаді забивача худоби він працював з 22 серпня 2001 року по 22 січня 2002 року, з 10 грудня 2002 року по 30 серпня 2004 року, з 16 серпня 2005 року по 10 жовтня 2005 року, з 21 жовтня 2005 року по 12 грудня 2005 року. Вважає, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи на конкретній посаді з відповідними записами про пільговий стаж. Про те, що позивач працював забивачем худоби, крім записів у трудовій книжці, свідчать довідки, накази, висновки по підприємству. Вважає, що відповідальність за своєчасність та якість проведення атестації робочих місць покладається на керівника підприємства, організації. А тому він має право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Позивач та його представник - ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні, підтримали обставини викладені у позовній заяві та пояснили, що ОСОБА_1 працював на Бердичівському м»ясокомбінаті (який в подальшому перейменовано на ВАТ «Бердичівський м»ясокомбінат», ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат») з 06 червня 1986 року на посаді слюсаря, ліфтера, а з 24 липня 1987 року по 12 вересня 2000 року, з 22 серпня 2001 року по 22 січня 2002 року, 16 серпня 2005 року по 10 жовтня 2005 року, з 21 жовтня 2005 року по 12 грудня 2005 року в ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат», з 10 грудня 2002 року по 30 березня 2004 року в ТОВ «Бердичівська ковбасна фабрика- забивачем худоби, та вважають, що вказані періоди повинні бути зараховані до стажу роботи, яка дає право позивачу на пенсію за віком на пільгових умовах.

Представник відповідача - представник Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву, які міститься у матеріалах справи(а.с. 28 - 31). З яких вбачається, що при зверненні по Бердичівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивач подав документи для підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", крім трудової книжки БТ І № 2580993, довідки № 11 від 19 травня 2017 року та № 10 від 15 травня 1993 року видані ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат», копію наказу № 91-а від 29 жовтня 1993 року по Бердичівському м»ясокомбінату про проведення атестації робочих місць, копію висновку від 05 травня 2009 року № 10-71 на підсумковий наказ від 29 жовтня 1993 року № 91-а, копію Переліку робочих місць і професій працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно списку № 2 , затвердженого 27 жовтня 1993 року.

Згідно вимог вищевказаного закону право на пенсію на пільгових умовах мають незалежно від місця останньої роботи працівники зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 після досягнення 55 років при стажі не менше 30 років у чоловіків з них не менше 12 років 6 місяців на вказаних роботах. За відсутності стажу роботи, згідно закону, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року не менше 26 років 6 місяців такої роботи. Тобто для встановлення права на пенсію за віком на пільгових умовах необхідна підстава, зокрема зайнятість повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та проведення атестації робочих місць(з 21 серпня 1992 року).

З документів, які подані позивачем вбачається, що право на пільгове пенсійне забезпечення, мають працівники, які працювали на шкідливих роботах на Бердичівському м»ясокомбінаті лише у період коли проводилась атестація робочих місць, а саме з 1993 року по 1998 рік та з 2006 року по 2009 рік. Атестація робочих місць на Бердичівському м»ясокомбінаті у період з 1998 року по 2006 рік не проводилась. Крім того, законом передбачено, що коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для окремих категорій працівників, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, із зазначенням: періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи на підставі яких видана зазначена довідка. З довідки наданої ОСОБА_1 № 11 від 19 травня 2017 року, виданої ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат» вбачається, що він працював на даному підприємстві з грудня 1986 року по вересень 2000 року, але підтвердити це наказами неможливо. Згідно наказів, які збереглись в ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат» він працював забивачем худоби однак атестація робочих місць не проводилась. Також у трудовій книжці вказано, що позивач працював на ТОВ «Бердичівська ковбасна фабрика» з 10 грудня 2002 року по 30 березня 2004 року проте уточнюючої довідки про характер виконуваної з даного підприємства позивачем не надано. А тому, представник позивача вважає, що рішення начальника Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" правомірне .

У відповіді на відзив (заперечення) ОСОБА_1 зазначає, що наявність трудової книжки у якій містяться відповідні записи на про займану ним посаду та періоди роботи відповідно до посади, не дають право відповідачу посилатись на відсутність уточнюючих довідок як правову підставу для відмови у зарахуванні стажу роботи до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 у тому чилі період роботи на ТОВ "Бердичівська ковбасна фабрика" з 10 грудня 2002 року по 30 березня 2004 року. Крім того. вважає, що посилання відповідача на те, що чергова атестація не була проведена з 1998 року по 2006 рік, проведена з порушенням передбачених Порядоком проведення атестації строків є безпідставною. Він до проведення атестації робочих місць (29.10.1993) та після її проведення виконував роботу, яка дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, а тому цей період має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації. Отже увесь період його роботи в ПАТ "Бердичівський м"ясокомбінат", а саме з 24 липня 1987 року по 12 вересня 2000 року, з 22 серпня 2001 року по 22 січня 2002 року, з 16 серпня 2005 року по 10 жовтня 2005 року, з 21 жовтня 2005 року по 12 грудня 2005 року повинен бути зарахований до стажу роботи, який дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах(а.с. 42-44).

Крім того, позивач у своїх письмових поясненнях, як свідок показав , що він працював на Бердичівському м»ясокомбінаті, який в подальшому з 28 грудня 1996 року перейменовано на ВАТ «Бердичівський м»ясокомбінат», з 06 червня 1986 року на посаді слюсаря, ліфтера, а з 24 липня 1987 року по 12 вересня 2000 рік; з 22 серпня 2001 року по 22 січня 2002 рік; з 16 серпня 2002 року по 10 жовтня 2005 рік; з 21 жовтня 2005 року по 12 грудня 2005 року - забивачем худоби вважає, що вказані періоди повинні бути зараховані до стажу роботи, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с. 52).

Свідок ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях показав, що ОСОБА_1 працював в ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат» забивачем худоби у період з 24 липня 1987 року по 12 грудня 2005 року(а.с. 54).

Свідок ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях показав, що знайомий з ОСОБА_1 з 1986 року, вони разом працювали в ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат». Свідок працював на вказаному підприємстві з 1972 року на посаді ветлікаря. У період його роботи позивач працював забивачем худоби(а.с. 56).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з такого.

Згідно частини другої статті 18 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судом встановлено, що 18 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського об»єднаного УПФУ в Житомирській області із заявою про призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2, даний факт сторонами не оспорюється.

Відповідач листом № 4126 від 27 липня 2017 повідомив позивача, що згідно рішення № 19 від 20 липня 2017 року він немає права на призначення пільгової пенсії у зв'язку з відсутністю уточнюючої довідки та відповідної атестації робочого місця позивача(а.с. 7).

Відповідно до п. „б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-Х11 мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, який набрав чинності 21 серпня 1992 року(далі - Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту „б статті 13 Закону № 1788-ХІІ є наявність загального трудового стажу, встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці саме з часу дії Порядку №442. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за "умовами "праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вище згаданих обставин не породжує виникнення права на пільгову пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на день звернення до Бердичівського об»єднаного УПФУ в Житомирській області мав загальний трудовий стаж 26 років 9 місяців 03 дні, що підтверджується трудовою книжкою позивача(а.с. 14-18).

Згідно довідки № 10 від 15 травня 2017 року, виданої ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат» 28 грудня 1996 на підставі наказу № 116 від 28 грудня 1996 року Бердичівський м»ясокомбінат перейменовано на ВАТ «Бердичівський м»ясокомбінат», а з 16 травня 2011 року на підставі наказу № 43 від 16 травня 2011 року ВАТ «Бердичівський м»ясокомбінат» перейменовано на ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат»(а.с. 23).

Відповідно до наказу № 91-а від 29 жовтня 1993 року про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві по Бердичівському м»ясокомбінату було проведено атестацію робочих місць та затверджено перелік робочих місць і професій працівників за умовами праці, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно Списку № 2 затвердженого 27 жовтня 1993 року(а.с. 19, 24).

З висновку № 10-71 від 05 травня 2009 року наданого Державною експертизою умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА на підсумковий наказ № 91-а від 29 жовтня 1993 року про атестацію робочих місць, вбачається, що за результатами атестації робочих місць проведеної у 1993 році право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено робітникам ВАТ «Бердичівський м»ясокомбінат», які працювали в шкідливих та важких умовах праці, крім іншого, забивачами худоби(а.с. 21).

При зверненні позивача до Бердичівського об»єднаного УПФУ в Житомирській області із заявою про призначення пенсії, крім трудової книжки та іншого ним була надана довідка № 11 від 19 травня 2017 року, видана ПАТ «Бердичівський м»ясокомбінат, згідно якої ОСОБА_1 працював на Бердичівському м»ясокомбінаті з грудня 1986 року по вересень 2000 рік. Оскільки накази на підприємстві не збереглися, працю позивача забивачем худоби підтверджено на підставі первинних документів, а саме особових рахунків по заробітній платі. Згідно яких у графі «посада» з 1986 по 1990 року записано ліфтер, з 1991 по 1996 роки запис посади відсутній, за 1997-2002 роки особові рахунки по зарплаті ОСОБА_6К відсутні. Працю у 2001-2002 році неможливо підтвердити через відсутність первинних документів.

У період з 16 серпня 2005 року (наказ № 07 вк від 16 серпня 2005 року) по 10 жовтня 2005 року (наказ № 35вк від 10 жовтня 2005 року) та у період з 21 жовтня 2005 року (наказ № 41 вк від 21 жовтня 2005 року) по 12 грудня 2005 року (наказ № 56вк від 12 грудня 2005 року) ОСОБА_1К дійсно працював забивачем худоби у ВАТ «Бердичівський м»ясокомбінат». Атестація робочих місць у цей період на підприємстві не проводилась. Підприємство розпочало роботу з 02 вересня 2005 року(а.с. 22).

Вбачається, що в означений період, коли позивач працював у ВАТ «Бердичівський м»ясокомбінат» забивачем худоби атестація робочих місць на підприємстві не проводилась, що в свою чергу за цей період не дає йому права на пільгове пенсійне забезпечення, згідно списку № 2.

Крім того, відповідно до записів у трудовій книжці серії БТ-І № 2580993 вбачається, що у період 22 серпня 2001 року (наказ № 57-к) від 21 серпня 2001 року) по 22 січня 2002 року (наказ № 2-к від 21 січня 2002 року), ОСОБА_1 працював у ВАТ «Бердичівський м"ясокомбінат» на посаді забійника худоби, з 10 грудня 2002 року (наказ № 4 -к від 10 грудня 2002 року) по 30 березня 2004 року (наказ № 5 від 30 березня 2004 року) ОСОБА_1 також працював в ТОВ «Бердичівська ковбасна фабрика» на посаді забійника худоби, однак докази того, що на вказаних підприємствах за цей період було проведено атестацію робочих місць за умовами праці, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 у матеріалах справи відсутні, що в свою чергу також позбавляє позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно списку № 2 за вищевказаний період роботи на посаді забійника худоби в ТОВ «Бердичівська ковбасна фабрика»(а.с. 17).

В даному випадку в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували проведення атестації робочих місць, що на переконання суду виключає можливість зарахування до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 22 серпня 2001 року по 22 січня 2002 року, з 10 грудня 2002 року по 30 березня 2004 року, з 16 серпня 2005 року по 10 жовтня 2005 року, з 21 жовтня 2005 року по 12 грудня 2005 року.

Щодо періоду з 24 липня 1987 року по 12 вересня 2000 року, то згідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 у період з 24 липня 1987 року (наказ № 110 від 24 липня 1987 року) по 12 вересня 2000 року (наказ № 94 від 11 вересня 2000 року) працював на Бердичівському м»ясокомбінаті на посаді «бойца мясожирового участка». Однак вказаний період суд не зараховує до пільгового стажу, оскільки той працював на посаді, яка не входить до переліку робочих місць і професій працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно списку 2 (а.с. 15-16).

Вказані висновки суду узгоджуються також з правовими позиціями Верховного Суду України, висловленими за наслідками розгляду справ №№ 21-51а15, 21-183а13, 21-1329а15, 732/2003/14, 506/384/17, 462/1675/14-а.

Крім того, суд критично оцінює покази свідків, оскільки вони не є належними і допустимими доказами, з тим, щоб підтвердити право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах, що також спростовується доказами, які містяться у матеріалах справи.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 позивачем не доведено, а тому підстави у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 243-245 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Бердичівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя: О.В.Замега