Справа № 805/4040/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 р. Справа№805/4040/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., при секретарі судового засідання Хороші С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» (юридична адреса: 84200, Донецька область, м. Дружківка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 5, )

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, буд. 114 , )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19.01.2018 року на суму 150 073,00 грн.

За участі представників сторін:

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» (надалі - позивач, ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ», товариство») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.01.2018 року № НОМЕР_1 на суму 150 073,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 805/4040/18-а та призначив підготовче провадження.

У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 19 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09 жовтня 2018 року.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту від 06.12.2017 р. № 806/05-99-14-11/30868078 про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» з питань дотримання повноти декларуваннята своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ» за квітень 2017 року.

На підставі висновків акту Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області сформувало податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19.01.2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 120 058,00 грн. та нарахувало штрафні (фінансові) санкції (штраф) на суму 30 015,00 грн.

Підставою для зазначених висновків акту перевірки стала відсутність документів на підтвердження реальності здійснення приймання-передачі права власності та відсутні об'єкти оподаткування з контрагентом ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ» за звітний період квітень 2017 року.

Позивач не погодився з вказаними висновками податкового органу, оскільки ним надавалися до перевірки усі необхідні первинні документи, які містять інформацію про господарські операції між ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» та ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ». Просив позов задовольнити /арк. справи 5-12 том 1/.

Відповідач надав суду письмовий відзив на адміністративний позов, заперечення якого підтримав у судовому засіданні та зазначив, що позивачем не надано до перевірки належним чином оформлених первинних документів, таким чином податковий орган прийшов до висновку, що фактичне виконання послуг із назвою «Дослідження кон'юктури ринку» не можливе за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов'язаних нереальних господарських операцій до платника податків 4-ї ланки ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» задекларованого контрагентами ланцюга постачання товарів, робіт, послуг. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити /арк. справи 152-157 том 1/.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» зареєстровано в якості юридичної особи 20.03.2000 року Виконавчим комітетом Дружківської міської ради /арк. справи 126-127 том 1/.

Позивач перебуває на обліку в органах державної фіскальної служби 28.03.2000 р. № 239, станом на 06.12.2017 року перебуває на обліку в ДПІ у м. Дружківці ГУ ДФС у Донецькій області. З 24.12.2014 року ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» зареєстровано як платник податку на додану вартість за № 88.

Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі - відповідач, податковий/контролюючий орган) - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

У період з 23.11.2017 року по 29.11.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області проводилась документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» з питань дотримання повноти декларуваннята своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ» за квітень 2017 року, за наслідками якої складено Акт № 806/05-99-14-11/30868078 від 06.12.2017 року /арк. справи 13-37 том 1/.

Згідно з висновком перевірки встановлено порушення пп.14.1.36, пп.14.1.185 п.14.1 ст.14, пп. б) п.185.1 ст. 185, п.186.3 і 186.4 ст. 186, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» завищено податковий кредит всього у розмірі 120 058,00 грн., у т.ч. за квітень 2017 року 120 058,00 грн., в результаті чого занижено податок на додану вартість за квітень 2017 року на загальну суму 120 058,00 грн.

27 грудня 2017 року ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» було надано контролюючому органу заперечення на акт перевірки від 06.12.2017 р. № 806/05-99-14-11/30868078, в якому ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» зазначив, що у ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» відсутні ознаки порушень, про які зазначено в Акті перевірки /арк. справи 39-45 том 1/.

За результатом розгляду поданих позивачем заперечень на акт перевірки відповідач 16 січня 2018 року надав відповідь про залишення висновків акту перевірки без змін /арк. справи 46-64 том 1/.

Також, до Державної фіскальної служби України позивачем було оскаржене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19.01.2018 року, однак скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін / арк. справи 68-80 том 1/.

Отже, предметом розгляду даної адміністративної справі є правомірність прийняття зазначеного податкового повідомлення - рішення.

Як встановлено у судовому засіданні та не спростовано сторонами, підставою для прийняття податкового повідомлення - рішення стали взаємовідносини у спірний період з ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ» з придбання послуг, по яких не підтверджується реальність їх здійснення, які не є господарськими операціями.

Позивачем у судовому засіданні зауважено, що під час проведення документальної виїзної перевірки товариством були надані усі необхідні документи для підтвердження реально вчиненої господарської операції.

Позивач зазначив, що з акту перевірки не вбачається, за яких конкретно підстав, податковий орган дійшов висновку про неможливість надання ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ» позслуг з «Дослідження кон'юктури ринку», оскільки єдине, на що посилається відповідач, це податкова інформація відносно ПП «АСГАРД-ОХОРОНА», яка є безпосереднім контрагентом ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ», а не ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ».

Також, позивач наголосив, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, придбаний в одному звітному періоді товар не обов'язково повинен бути реалізований в тому ж звітному періоді.

Господарські операції з ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ» у квітні 2017 року були належним чином відображені у декларації з ПДВ за квітень 2017 року. Суми ПДВ за податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду відображених у реєстрі податкових накладних, які відповідають Додатку 5.

Відповідач в обґрунтування своєї позиції зауважив, що в ході проведеної перевірки встановлено, що при наявній податковій інформації щодо контрагентів 3-ї ланки ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ», 2-ї ланки ПП «АСГАРД-ОХОРОНА» свідчить про проведення такими контрагентами транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди з метою штучного формування витрат та податкового кредиту, які змінили податкові адреси та перереєстровані з 01.01.2017 року в інших контролюючих органах, не знаходяться за податковою адресою, посадові особи яких значаться також зсновниками та посадовими особами кількох суб'єктів господарювання юридичних осіб, а також не мають умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності достатньої кількості кваліфікованого персоналу, не мали відносин з виробниками, покупцями та продавцями, імпортерами товарів, послуги з дослідження кон'юктури ринка які зазначили в складених податкових накладних, тобто не мали необхідних умов і засобів здійснення такого виду діяльності, не підтверджується реальність здійснення задекларованих ним операцій постачання послуг, що встановлено згідно даних податкових накладних, зареєстрованих контрагентами в ЄРПН по задекларованому ними ланцюгу постачання товарів, робіт, послуг.

Відсутність підтвердження факту реального виконання (або придбання від фактичного виконавця) кожним із контрагентів послуг такого ж найменування і відповідної кількості від інших (не задіяних у ланцюгу) постачальників у досліджуваному та попередніх звітних періодах свідчить про нереальність (неможливість) здійснення кожним таким контрагентом послідуючої поставки (продажу) саме таких товарів по всьому ланцюгу його документально оформленого нереального руху активу формування витрат на виконання послуг та формування доходів від їх продажу, включно до контрагентів 2-ї, 3-ї ланок та, відповідно, до контрагента 4-ї ланки ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ».

Судом встановлено, що 19 січня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1, яким позивачу за результатами акту перевірки та згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 150 073,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 30 015,00 грн. /арк. справи 65 том 1/.

Як вбачається з акту перевірки, висновки, що стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, ґрунтуються на неможливості підтвердження реальності проведення господарських операції між ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» та ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ». Перевіркою в періоді, що перевірявся, не встановлено здійснення операцій постачання товарів, робіт, послуг продавцем ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» покупцю ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ».

Суд вважає зазначені висновки податкового органу необґрунтованими, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ», як Заказником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬТ-СТАНДАРТ» як Виконавцем, укладено договір на дослідження кон'юктури ринку № 22/03, за умовами якого Заказник доручає та зобов'язується оплатити Виконавцю, а Виконавець зобов'язується проводити в період з 01 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року Заказником кон'юктурні дослідження ринку цементу на території Україні, країн СНД та Європи, також умови оплати, зберігання та транспортування /арк. справи 81-83 том 1/.

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: наказ №4 від 09.03.2017 р., акт надання постуг № 144 від 28.04.2017 року на суму 720 348,00 грн., звіт дослідження кон'юктури ринку № 5, обороти рахунку № 631 за 2 квартал 2017 року, обороти рахунку № 93 за квітнь 2017 року, рахунок на оплату № 144 від 28.04.2017 р. на суму 720 348,00 грн. /арк. справи 84-112, 116-117 том 1, 21 том 2/.

Розрахунок за отримані послуги було здійснено відповідно до платіжних доручень № 267 від 10.05.2017 р. на суму 75 637,00 грн., № 282 від 06.06.2017 р. на суму 357 143,00 грн, № 284 від 08.06.2017 р. на суму 287 568,00 грн /арк. справи 113-115 том 1/.

За результатами здійснення господарських операцій Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬТ-СТАНДАРТ» було виписано на Позивача податкову накладну № 4 від 28.04.2017 р. на суму 720 348,00 грн. (у т.ч. ПДВ 120 058,00 грн.) та зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних /арк. справи 123-125 том 1/.

Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» до Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області було подано податкову декларацію на додану вартість за квітень 2017. Згідно з додатком № 5 до складу податкового кредиту включено податок на додану вартість по контрагенту ТОВ «АЛЬТ-СТАНДАРТ» на суму 120 058,00 грн. (арк. справи 118-122 том 1).

Позивач зазначає, що вищевказані послуги були використані ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» у господарській діяльності.

Зокрема, 17 червня 2016 року між ТОВ «Завод Дніпровська хвиля» як Комітентом та ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» як Комісіонером укладено договір комісії № 2 на виконання замовлення на придбання, за умовами якого Комітент доручає, в Комісіонер приймає на себе обов'язок протягом строку Договору від свого імені, на користь та за рахунок Комітента за винагороду укласти договір поставки цементу /арк. справи 182-184 том 1/.

В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: додаткову угоду №1 від 22.08.2016 р., додаткову угоду №2 від 12.09.2016 р., додаткову угоду №3 від 30.12.2016 р., додаткову угоду №4 від 16.01.2017 р., додаткову угоду №5 від 06.03.2017 р., додаткову угоду №6 від 13.04.2017 р., специфікацію №1 від 17.06.2016 р., специфікацію №2 від 12.09.2016 р., специфікацію №3 від 13.04.2017 р., виписками по особовому рахунку ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» від 10.04.2017 р., 12.04.2017 р, 18.04.2017 р., 19.04.2017 р. /арк. справи 185-204 том 1/.

Виконання договору підтверджено актом надання послуг № 104 від 30.04.2017 р. до Договору №2 від 17.06.2016 р. на суму 84 822,00 грн., звітом комітенту № 7 від 30.04.2017 р. на суму 624 138,00 грн., видатковою накладною № 93 від 18.04.2017 р. на суму 99 093,00 грн., видатковою накладною № 94 від 18.04.2017 р. на суму 106 488,00 грн., видатковою накладною № 95 від 18.04.2017 р. на суму 106 488,00 грн., видатковою накладною № 88 від 15.04.2017 р. на суму 99 093,00 грн., видатковою накладною № 89 від 15.04.2017 р. на суму 106 488,00 грн., видатковою накладною № 90 від 15.04.2017 р. на суму 106 488,00 грн. /арк. справи 194- том 1/.

01 березня 2017 року між ТОВ «Краматорський шифер» як Комітентом та ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» як Комісіонером укладено договір комісії № 2 на виконання замовлення на придбання, за умовами якого Комітент доручає, в Комісіонер приймає на себе обов'язок протягом строку Договору від свого імені, на користь та за рахунок Комітента за винагороду укласти договір поставки цементу /арк. справи 2-3 том 2/.

В підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: специфікацію №1 від 01.03.2017 р., акт надання послуг № 103 від 30.04.2017 р., акт надання послуг № 98 від 12.04.2017 р., звіт комітенту № 6 від 30.04.2017 р., звіт комітенту № 5 від 12.04.2017 р., видаткову накладну № 84 від 01.04.2017 р., видаткову накладну № 85 від 04.04.2017 р., видаткову накладну № 86 від 04.04.2017 р., видаткову накладну № 87 від 05.04.2017 р., видаткову накладну № 91 від 17.04.2017 р., видаткову накладну № 92 від 17.04.2017 р., видаткову накладну № 96 від 18.04.2017 р., видаткову накладну № 97 від 18.04.2017 р., видаткову накладну № 99 від 26.04.2017 р., видаткову накладну № 100 від 26.04.2017 р., видаткову накладну № 101 від 29.04.2017 р., видаткову накладну № 102 від 29.04.2017 р. /арк. справи 4-20 том 2/.

Придбання цементної продукції з метою виконання договору комісії здійснювалось позивачем також у ПАТ «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА» за договором поставки цементної продукції від 27.01.2017 року № 01-94/17.

Так, 27 січня 2017 року між Публічне акціонерне товариство «ЄВРОЦЕМЕНТ-УКРАЇНА» як Продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» як Покупцем укладего договір поставки цементної продукції, за умовами якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця цементну продукцію, в асортименті, кількості та терміни, передбачені цим Договором, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах та в порядку, визначених цим договором.

Виконання договору підтверджено: специфікацією № 1 від 27.01.2017 р., специфікацією № 2 від 07.03.2017 р., специфікацією № 4 від 13.04.2017 р., видатковими накладними до договору № 01-94/17 та залізничними накладними на поставку товару, виписками по особовому рахунку ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» /арк. справи 211-250 том 1, арк. справи 1 том 2/.

Також, позивачем надано бухгалтерську довідку від 03.09.2018 р., податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2017 рік, фінансовий звіт за 2017 рік, податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2017 року /арк. справи 59-72 том 2/.

З аналізу акту перевірки вбачається, що оцінка реальності господарських операцій надається не за договором ТОВ «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» зі спірним контрагентом, а господарським операціям, які виникали по ланцюгу господарських взаємовідношень.

Суд критично відноситься до такої позиції податкового органу враховуючи прийняті Постанови Верховного суду України, Вищого адміністративного суду України, Європейского суду з прав людини в яких зазначається: у разі порушення контрагентами платника податків чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цих осіб, у зв'язку з чим право платника податків, тобто позивача, на кридит та витрати не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Стосовно порушень податкового законодавства, на яких грунтується висновок податкового органу про безпідставність формування податкового кредиту суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно п.п. 14.1.56 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, вимоги до первинних документів викладені у частині другій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків.

Враховуючи наведені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.

Суд зазначає, що принцип індивідуальної відповідальності платників податків, вказує на те, що відповідальність за можливі порушення податкового законодавства повинна нести особа, що їх вчинила, в свою чергу добросовісний контрагент не повинен відповідати за правопорушення, яке він не здійснював.

Як вбачається з матеріалів справи, дії позивача та його контрагентів, вчинені на виконання укладених договорів, направлені саме на створення наслідків, які обумовлені правовою природою правочинів відповідного виду.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України"), а також того, що платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати, слугує Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бізнес Супорт Центр проти Болгарії" (2010 р., заява №6689/03).

Платник податків не може нести відповідальність за дії контрагентів при відсутності вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як елемента верховенства права (ст. 8 Конституції України), індивідуалізації відповідальності (ст. 61 Конституції України), забезпечення доведеності вини (ст. 129 Конституції України).

Суд в даному випадку враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.03.2018 у справі №804/8834/16, в якій зокрема зазначено, що за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Як зазначено позивачем, та не спростовано відповідачем, висновок стосовно порушень податкового законодавства ґрунтується лише на підставі аналізу податкової інформації по постачальниках контрагентів. На думку суду, слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. У зв'язку з цим, суд зауважує, що факти на яких позивач ґрунтував свої судження є незаперечними.

Оскільки суд дійшов висновку про безпідставність зменшення податковим органом суми податкового кредиту позивача, то, відповідно є безпідставним застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

З огляду на обґрунтованість та доведеність поданого адміністративного позову, суд вбачає законні підстави для задоволення його вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з наявними матеріалами справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 251,10 грн. dідповідно до платіжного доручення № 1 від 23 травня 2018 року.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 2 251,10 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 287, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19.01.2018 року на суму 150 073,00 грн. задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19 січня 2018 року винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 150 073,00 грн., з яких за податковим зобовязанням 120 058,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 30 015,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, буд. 114 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВУГЛЕІНДУСТРІЯ» (юридична адреса: 84200, Донецька область, м. Дружківка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 5, ) судовий збір у розмірі 2 251 (дві тисячі двісті пятдесят одну) гривню 10 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 09 жовтня 2018 року. Повний текст рішення складено та підписано 18 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.