Справа № 804/3031/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2018 року Справа № 804/3031/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача - ОСОБА_1 та представника відповідача - Пухлія В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,-
В обгрунтування позову зазначено що, оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені без врахування фактичного пробігу автомобіля, також позивачу не було надано належних доказів в обгрунтування правомірності визначення середньоринкової вартості автомобіля, крім того, всі оскаржувані рішення позивачем отримані не були, що є підставою для їх скасування
Відповідач надіслав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що транспортний податок позивачу за 2016 рік нараховано на підставі інформації, отриманої від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, за 2017 рік - на підставі інформації опублікованій на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до яких автомобіль позивача був об'єктом оподаткування у 2016, 2017 роках.
Також, відповідач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу надсилалися на адресу місця реєстрації позивача, проте, повернулися на адресу податкового органу з відміткою пошти "За закінченням терміну зберігання", на підтвердження чого надано відповідні докази.
04.05.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
06.07.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.08.2018 року.
21.08.2018 року у судове засідання з'явився представник позивача та представник відповідача. У зв'язку з клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи, у підготовчому провадженні оголошено перерву до 07.09.2018 року.
07.09.2018 року у судове засідання сторони не з'явились, від позивача, через канцелярію суду, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим, у підготовчому провадженні оголошено перерву до 19.09.2018 року.
19.09.2018 року у судове засідання з'явилися представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача зазначив, що просить задовольнити позовні вимоги з підстав, які викладені в позовній заяві, представник відповідчача підтримав позицію викладену у відзиві на адміністративний позов.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1, ОСОБА_3 є власницею автомобіля марки LAND ROVER модель RANGE ROVER SPORT з об'ємом двигуна 4999 см.куб., 2014 року випуску, тип пального - бензин.
З метою визнання протиправними та скасування вищевказаних рішень, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.
Щодо правомірності нарахування позивачу транспортного податку у 2016-2017 рр. суд зазначає наступне.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України «Транспортний податок».
Отже, із врахуванням положень підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, обов'язок з нарахування транспортного податку виникає у контролюючого органу з 2016 року.
Відповідно до вимог статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
З аналізу вказаних положень Податкового кодексу України, вбачається, що для визначення платнику податків грошового зобов'язання із транспортного податку на рівні 25 000 грн., контролюючому органу необхідно встановити:
- рік випуску автомобіля;
- середньоринкову вартість автомобіля.
При цьому, вартість автомобілю має бути визначена центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі за текстом - Методика), якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.
Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.
Згідно із пунктом 4 Методіки інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.
Щодо податкового повідомлення-рішення №26-1303, яким визначено суму податкового зобов'язання за транспортним податком з фізичних осіб за 2016 рік, суд зазначає наступне.
Згідно із приписами підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла під час податкового періоду 2016 року) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Мінекономрозвитку відповідно до Методики (в редакції, що діяла під час податкового періоду 2016 року) розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень, тобто середньоринкова вартість легкового автомобіля, який підпадає під об'єкт оподаткування транспортним податком на 2016 рік, має становити не менше 1 033 500,00 грн.
Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення про нарахування транспортного податку за 2016 рік є виключно отримана від Мінекономрозвитку інформація.
20.08.2018 року, через канцелярію суду, відповідачем надано до матеріалів справи інформацію, отриману від Мінекономрозвитку, на підставі якої було прийнято оскаржуване податкове повідомлення- рішення за 2016 рік, щодо переліку автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої ЗУ "Про державний бюджет України на 2016 рік" станом на 1 січня 2016 року, в якому зазначений автомобіль марки LAND ROVER модель RANGE ROVER SPORT з об'ємом двигуна 4999 см.куб., 2014 року випуску, тип пального - бензин, котрий є об'єктом оподаткування в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні за 2016 рік.
Відповідно до п.п. 267.6.6 п.267.6 ст. 267 ПК України, за об'єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.
Таким, чином відповідачем правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення за 2016 рік.
Щодо податкового повідомлення-рішення №27-1303, яким визначено суму податкового зобов'язання за транспортним податком з фізичних осіб за 2017 рік, суд зазначає наступне.
Згідно із приписами підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла під час податкового періоду 2017 року), об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Відповідно до положень п.п.13-14 Методики (в редакції, що діяла під час податкового періоду 2017 року) Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального.
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3200 гривень, тобто середньоринкова вартість легкового автомобіля, який підпадає під об'єкт оподаткування транспортним податком на 2017 рік, має становити не менше 1 200 000 грн.
Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення про нарахування транспортного податку за 2017 рік є виключно офіційний веб-сайт Мінекономрозвитку, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального.
19.09.2018 року представником відповідача, в судовому засіданні, надано роздруківку з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку, відповідно до якого, вартість автомобіля марки LAND ROVER модель RANGE ROVER SPORT з об'ємом двигуна 4999 см.куб., 2014 року випуску, тип пального - бензин за податковий період 2017 року складає 2454808,95 грн.
Таким, чином відповідачем правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення за 2017 рік.
Відповідно до положень п.59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно із п.п.89.1.2 п. 89.1. ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом- з дня виникнення податкового боргу.
Відповідно до положень п.89.2 ПК України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Відповідно до положень п.89.3 ПК України, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.
Щодо посилань позивача на те, що оскаржувані рішення не були ним отримані, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень п.58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
До відзиву на адміністративний позов, відповідачем долучено докази того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу надсилалися на адресу місця реєстрації позивача, проте, повернулися на адресу податкового органу з відміткою пошти "За закінченням терміну зберігання", на підтвердження чого надано відповідні докази.
На підставі вищевикладеного, податкові повідомлення-рішення, податкова вимога, та рішення про опис майна в податкову заставу вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі вищевикладеного, оскільки позивачем на наведено жодних належних доказів на підтвердження того, оскаржувані рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, позовна заява не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного

суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01.10.2018 року.

Суддя М.В. Дєєв