Справа № 136/1853/18
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1853/18
провадження № 2-а/136/43/18
РІШЕННЯ

іменем України

"05" жовтня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №3 Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що 02.09.2018 інспектором СРПП №3 Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно нього, ОСОБА_1, було винесено постанову серія НК № 218647, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач вважає вказане рішення посадової особи субєкта владних повноважень протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він не був водієм транспортного засобу, який має відповідати за порушення ПДР, а лише пасажиром. Крім цього, посадовою особою субєкта владних повноважень не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження висунутого йому обвинувачення, розгляд справи не було проведено взагалі, не взято до уваги його клопотання та заперечення, а лише констатовано постановою факт його винуватості, чим порушено його права та охоронювані законом інтереси, грубо порушено норми процесуального та матеріального права, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 01.10.2018 розгляд адміністративної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В межах визначеного судом строку відповідач не надав заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також не подав до суду відзиву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено, що 02.09.2018 інспектором СРПП №3 Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серія НК № 218647 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно постанови встановлено, що 02.09.2018 о 06:20 год. в м. Липовець по вул. Г.Майдану, Липовецького району, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «BMW 520» державний номерний знак AGU777, здійснив стоянку біля пішохідного переходу на відстані двох метрів та не мав при собі страхового полісу.

Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи субєкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду із даним позовом.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ст. 77 КАС України).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (п.9 ч.1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", далі Закон №580-VІІІ).

Згідно частини 1 статті 40 Закону №580-VІІІ, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім цього, згідно практики Європейського суду з прав людини стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31.07.2008 року у справі "Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки"; п. 157 рішення від 21.07.2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" та інші).

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, у тому числі запису з нагрудної камери або запису з відеореєстратора, тощо, які б підтверджували обставини викладені в постанові та спростовували доводи позивача, не навів жодних заперечень проти позову (не надав відзиву) на пропозицію суду згідно ухвали від 01.10.2018, що розцінюється судом як не доведення правомірності прийнятого ним рішення.

Суд також встановив, що відповідач прийняв рішення, яким наклав стягнення на особу, не зазначивши повно його імя та по батькові, що позбавляє можливості безспірно ідентифікувати особу, а адміністративне стягнення у виді штрафу накладено на позивача з порушенням вимог статті 27 КУпАП, оскільки штраф призначається у певній кількості неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

За встановлених судом обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов до переконання, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за недоведеності висунутого позивачеві обвинувачення.

Питання про судові витрати суд вирішує з урахуванням ст.288 КУпАП абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, а тому якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного, підстав для стягнення судового збору в даному випадку не має.

Керуючи ст. 2, 9, 72-78, 245, 246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Інспектора СРПП №3 Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 (місцезнаходження роботи посадової особи: вул. Г. Майдану, 75, Липовецького району Вінницької області, поштовий індекс 22500) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 218647 від 02.09.2018 винесену інспектором СРПП №3 Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області, лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційні скарги на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення (ч.4 ст.286 КАС України).

Судове рішення за наслідками розгляду судом першої інстанції справи, визначеної статтею 286 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду складено в повному обсязі 05.10.2018.

Суддя Д.Т. Кривенко