Справа № 820/5393/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції : Панов М.М.

09 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/5393/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 (повний текст складено 21.06.18) по справі № 820/5393/17

за позовом ОСОБА_2

до Харківської районної державної адміністрації Харківської області третя особа Приватна фірма " Яна"

про визнання протиправною та скасування державної реєстрації, припинення юридичної особи,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 (далі по тесту ОСОБА_2, позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 служби Харківського міського управління юстиції, третя особа - Приватна фірма "Яна", в якому просить суд визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію припинення Приватної фірми "Яна" ().

Ухвалою суду від 13.12.2017 замінено первинного відповідача ОСОБА_3 службу Харківського міського управління юстиції на його правонаступника Департамент реєстрації Харківської міської ради.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/5393/17 адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 61121, РНОКПП НОМЕР_1) до Харківської районної державної адміністрації Харківської області (Григорівське шосе, буд. 52, м. Харків, 61034, 0) третя особа - Приватна фірма "Яна" (вул. Комунальна, буд. 20, с. Затишшя, Харківський район, Харківська область, 62406, ) про визнання протиправною та скасування державної реєстрації припинення юридичної особи - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію припинення Приватної фірми "Яна" ().

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сота" подано апеляційну скаргу, в якій апелянт вказує на неповне зясування судом першої інстанції обставин у справі, недоведеність обставин, що мають значення у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/5393/17 скасувати, провадження у справі закрити.

Щодо порушення судом першої інстанції прав, свобод, інтересів та обовязків ТОВ «СОТА», при винесенні оскаржуваного рішення в частині визнання протиправною та скасування державної реєстрації припинення ПФ «ЯНА» вказує, що 23.02.2012 до Єдиного державного реєстру були внесені відомості про державну реєстрацію припинення ПФ «ЯНА» в результаті ліквідації. У звязку з внесенням цього запису ТОВ «СОТА» було списано заборгованість ПФ «ЯНА» у сумі 7350,00 грн, яка виникла перед апелянтом за організацію поставки електроенергії на нежитлову будівлю насосну фекальну каналізацію літ. «П-1» (рахунок-фактура № со-0000077 від 30.01.2012), що на час надання послуг належала на праві власності ПФ «ЯНА». Стверджує, що на час здійснення ліквідаційної процедури ПФ «ЯНА» не було сплачено заборгованість як за поставку електроенергії, так і за організацію послуг за поставку електроенергії. Наявність заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.01.2012 року, який не був підписаний ПФ «ЯНА», а також документами первинного бухгалтерського обліку апелянта. Вказана заборгованість була списана з балансу ТОВ «СОТА» на підставі наказу від 27.12.2012 року у звязку з внесенням запису до ЄДР про державну реєстрацію припинення ПФ «ЯНА» в результаті ліквідації. Вважає, що у звязку з оскаржуваним рішенням суду про визнання протиправною та скасування державної реєстрації припинення юридичної особи ПФ «ЯНА» у ТОВ «СОТА» виникає обовязок відобразити заборгованість ПФ «ЯНА» у своєму бухгалтерському обліку, чим порушуються права апелянта на списання цієї заборгованості, що виникли у звязку з винесенням оскаржуваного рішення про скасування державної реєстрації припинення юридичної особи ПФ «ЯНА».

В наданому до суду апеляційної інстанції клопотанні 15.08.2018 директор ТОВ «СОТА» просив здійснювати розгляд справи за відсутності апелянта.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу просив суд закрити апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.305 КАС України, оскільки вважає, що рішенням суду першої інстанції від 21.06.2018 по справі № 820/5393/17 не вирішувалося питання про права та обовязки ТОВ «СОТА».

В судовому засіданні 12.09.2018 представника апелянта було зобовязано надати письмові пояснення та докази на підтвердження факту наявності господарських відносин між ТОВ «СОТА» та ПФ «ЯНА».

В наданих до суду 20.09.2018 письмових поясненнях директор ТОВ «СОТА» фактично підтвердив свою попередню правову позицію з тих же підстав та обставин, що викладені в апеляційній скарзі.

В судове засідання, призначене на 09.10.2018, представник ТОВ «СОТА» не прибув, просив суд перенести розгляд справи на іншу дату з огляду на свою зайнятість в іншому судовому засіданні в Червонозаводському районному суді м.Харкова в кримінальній справі.

Представник позивача в судовому засіданні проти відкладення розгляду справи заперечував, підтримав своє клопотання про закриття апеляційного провадження та просив суд його задовольнити.

Відповідач в надісланому до суду листі просив розглянути справу № 820/5393/17 у свою відсутність та прийняти рішення на свій розсуд.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та завчасно.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наведену норму, беручи до уваги, що апелянт належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду додатково письмові пояснення тотожного змісту з апеляційною скаргою та докази, які вважав за потрібне, не позбавлений можливості направити в судове засідання іншого представника, враховуючи можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, з метою дотримання строку розгляду справи, встановленого ст.309 КАС України, колегія суддів вважає, що клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, а справу можливо розглянути без участі апелянта та представника третьої особи .

Представник третьої особи ПФ "Яна" до канцелярії суду 21.06.2018 надав клопотання, в якому просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи ПФ "Яна".

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши клопотання представника позивача про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.305 КАС України, колегія суддів вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина 2 статті 5 КАС України).

Разом з цим, приписами пункту 3 частини 1 статті 305 КАС України на суд апеляційної інстанції законодавцем покладено обовязок закрити апеляційне провадження, якщо зокрема, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на вищенаведену норму процесу особа, яка подала апеляційну скаргу на рішення суду повинна довести суду, що судовим рішенням вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/5393/17, на яке подано апеляційну скаргу ТОВ «СОТА», визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію припинення Приватної фірми "Яна" ().

Тобто, вирішено питання про права та обовязки ПФ «Яна», а не безпосередньо ТОВ «СОТА».

Як вбачається з матеріалів справи, протокольною ухвалою суду від 26.12.2017 судом відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «СОТА» про залучення його в якості третьої особи в звязку з відсутністю в клопотанні посилання на те, яким саме чином рішення суду може вплинути на права та обовязки Товариства.

За змістом статті 6 КАС України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду першої інстанції) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Водночас субєктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення субєктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

В апеляційній скарзі стверджується, що у звязку з оскаржуваним рішенням суду про визнання протиправною та скасування державної реєстрації припинення юридичної особи ПФ «ЯНА» у ТОВ «СОТА» виникає обовязок відобразити заборгованість ПФ «ЯНА» у своєму бухгалтерському обліку, чим порушуються права апелянта на списання цієї заборгованості, що виникли у звязку з винесенням оскаржуваного рішення про скасування державної реєстрації припинення юридичної особи ПФ «ЯНА».

На підтвердження своїх доводів ТОВ «СОТА» в якості доказу порушення свого права судовим рішенням надало копії рахунку-фактуру № со-0000077 від 30.01.2012, свідоцтва про право власності на нерухоме майно щодо насосної фекальної каналізації літ. «П-1», акту звірки за січень 2012, наказу № 27/12 від 27.12.2012.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За визначенням ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи ч.1 ст.75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.76 КАС України).

За приписами ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що за змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 р. N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Дослідивши зміст наданих ТОВ «СОТА» документів, як доказів вирішення судовим рішенням його прав та обовязків, на предмет їх належності, допустимості та достатності, колегією суддів встановлено, що останні беззаперечно не підтверджують наявність або відсутність факту господарських відносин між ТОВ «СОТА» та ПФ «Яна».

Так, рахунок-фактура № со-0000077 від 30.01.2012 та акт звірки за січень 2012 складені ТОВ «СОТА» і не містять будь-яких печатки або підпису уповноваженої особи ПФ «Яна». На підставі копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно щодо насосної фекальної каналізації літ. «П-1» та наказу № 27/12 від 27.12.2012 також не можна достовірно встановити наявність або відсутність факту господарських відносин між ТОВ «СОТА» та ПФ «Яна».

Апелянтом не надано жодних документів бухгалтерського або податкового обліку, які б достовірно підтверджували обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.

Крім того, в листі Головного управління ДФС у Харківській області, як контролюючого органу в галузі податкової та митної справ згідно з діючим законодавством, від 20.07.2017 № 5837/20-40-12-10-11 (т.1 а.с.117) вказано, що відповідно до підсистеми "Аналітична система (Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів)" інформаційної системи "Податковий блок" не встановлено взаємовідносин між ПП «Яна» (код 30592330) та ТОВ «СОТА» (код 30990079) за період з 2008 року по 2012 рік.

Колегія суддів зауважує, що лише твердження апелянта про порушення його прав та виникнення обовязку внаслідок винесення судового рішення саме по собі не є достатньою підставою для висновку про доведеність порушення його права цим рішенням.

Обов'язковою умовою для розгляду апеляційної скарги особи, поданої з підстав вирішення судом питання про її права та (або) обовязки, є доведеність апелянтом вирішення судовим рішенням такого питання.

З огляду на вищезазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належною - наявність права на подачу апеляційної скарги у матеріальному розумінні), встановити, чи вирішено судом питання про відповідне право або інтерес (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний особою спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Відсутність вирішення судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи у розумінні п.3 ч.1 ст.305 КАС України є підставою для закриття апеляційного провадження.

Враховуючи, що апелянтом не доведено, а судом апеляційної інстанції не встановлено вирішення рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/5393/17 питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ТОВ «СОТА», апеляційне провадження необхідно закрити.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 305, 308, 310, 321, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ

Клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження по справі № 820/5393/17 - задовольнити.

Закрити апеляційне провадження по справі № 820/5393/17.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 16.10.2018.