Справа № 274/1755/18
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/1755/18 Провадження № 2-а/0274/124/18
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
11.10.18 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),
розглянувши у прядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовомОСОБА_1
дополіцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2, представником якого є ОСОБА_3,
Проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
У квітні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову від 31.03.2018 р. серії ВР № 134254 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_2 (далі Капрал), про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі Постанова), посилаючись на те, що Постанова є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, він нічого не порушував.
Капрал через представника проти позову заперечив, посилаючись на те, що Постанова є законною, ОСОБА_1 не подав доказів, які б підтверджували обставини, на які він посилається як на підстави позову.
Від Капрала через представника надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи диска з відеозаписом.
Судом з'ясовано, що відповідно до Постанови ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Yeti, номерний знак НОМЕР_1, 31.03.2018 р. о 9:20 на автомобільній дорозі М-21, 31 км, поза населеним пунктом, з вимкненим ближнім світлом фар (денних ходових вогнів), чим порушив пункт 9.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР), при зупинці на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив пункт 9.9 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 5).
Цією ж Постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.
Відповідно до абзацу восьмого пункту 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.
Згідно з підпунктом "б" пункту 9.9 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.
У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що він не порушував ПДР.
Між тим, ОСОБА_1 на підтвердження цих обставин не подав будь-яких доказів у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За таких обставин Суд вважає, що ОСОБА_1 допустив порушення пунктів 9.8 та 9.9 ПДР.
Частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, з наведених вище відеозаписів вбачається, що Капрал під час розгляду справи про адміністративне правопорушення представився, оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснив ОСОБА_1 його права та обов'язки, надав можливість заявити клопотання та дати пояснення.
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не довів обставини, на які він посилається як на підстави позову.
Разом з тим, Капралом було доведено обставини, на які він посилався як на підставі заперечень проти позову ОСОБА_1.
Частиною першою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною першою статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:
1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;
3) скасовує постанову і закриває справу;
4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Виходячи з виказаної норми Кодексу України про адміністративні правопорушення та зважаючи на встановлені вище обставини, Суд вважає, що Постанова підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.
Керуючись статтями 122, 251, 288, 289 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 241, 242 246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України,
1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня складення його у повному обсязі.

Суддя В.В. Корбут