Справа № 810/3028/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

17 жовтня 2018 року Справа № 810/3028/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Терлецької О.О.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.О.,

за участю:

представника прокуратури - Тітова О.В.,

відповідачі - не з'явились,

треті особи - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави до Германівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів імені братів Гетьманів Обухівської районної ради Київської області, Відділу освіти Обухівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Германівська сільська рада Обухівського району Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави (далі -Прокурор) з позовом до Германівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів імені братів Гетьманів Обухівської районної ради Київської області, Відділу освіти Обухівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Германівська сільська рада Обухівського району Київської області, Головне управління Дергеокадастру у Київській області, в якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Відділу освіти Обухівської районної державної адміністрації та Германівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені братів Гетьманів Обухівської районної ради Київської області щодо не вчинення дій з приводу оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 2,9990 га по вул. Олени Ковальчук, 36 в с. Германівка Обухівського району Київської області;

- зобов'язати адміністрацію Германівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені братів Гетьманів Обухівської районної ради Київської області оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 2,9990 га по вул. Олени Ковальчук, 36 в с. Германівка Обухівського району Київської області.

Ухвалою суду від 12 вересня 2018 у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в загальному позовного порядку 17 жовтня 2018 року.

Слідуючи вимогам норми ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд у зв'язку з правовою позицією Верховного Суду, висловленої у подібній даній справі №822/1169/17 в ухвалі від 19.07.2018 року, в підготовчому засіданні суд поставив питання щодо наявності у заявника в даній справі (заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури) адміністративної дієздатності звертатись з даним позовом в інтересах держави.

Зміст адміністративної дієздатності для прокурора щодо звернення до адміністративного суду, тобто здатності своїми діями набувати та реалізовувати процесуальні права в межах адміністративної справи, створювати для себе та інших учасників справи процесуальні обов'язки та їх виконувати, - визначено нормами ч.4 та ч.5 ст.53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так відповідно до зазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, - прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Представник прокуратури в судовому засіданні вказав на те, що подана прокурором позовна заява може бути розглянута в адміністративному суді, оскільки орган, уповноважений здійснювати функції щодо зобов'язання оформити належним чином право користування земельною ділянкою загальною площею 2,9990 га під Германівською ЗОШ І-ІІІ ступенів відсутній.

Одночасно повідомив, що у позовній заяві визначені наступні сторони, а саме: прокурор, як позивач, у відповідності до вимог ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 5 ст. 53 КАС України, а також відповідачі: Германівська ЗОШ І-ІІІ ступенів імені братів Гетьманів Обухівської районної ради Київської області, Відділ освіти Обухівської районної державної адміністрації Київської області.

Представник прокуратури доповнив, що згідно ч.5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Отже, Київська обласна державна адміністрація, на думку прокуратури, не може виступати учасником спірних правовідносин, оскільки вони не наділені повноваженнями із розпорядження землями комунальної власності в межах сіл.

Однак суд такі доводи прокуратури відхиляє як такі що не відносяться до заявленого предмету позову, оскільки підставою для звернення з позовною заявою прокуратура зазначила були обставини не вчинення дій відповідачем по оформленню (реєстрації) земельної ділянки, а - не вчинення дій іншими особами по розпорядженню землями. Інших аргументів неможливості державних органів звернутись з даним позовом до суду прокуратура суду не навела, у зв'язку з чим суд висновує, що прокуратура не виконала вимоги ч.5 ст.53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, в судовому засіданні представником прокуратури не була підтверджена така підстава для звернення прокуратури, як відсутність у законодавстві України права Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на звернення до суду. Так реквізити позовної заяви не містять посилань на те, що прокурор звертається в даній справі на виконання функцій Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, і, відповідно, - як позивач. Позовна заява також не містить в силу вимог ч.5 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України прохання встановити відсутність у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру права на самостійне звернення до суду та не містить відповідного клопотання про визнання прокурора позивачем у справі. Матеріали справи також не містять будь-яких документів щодо того, чи звертався прокурор Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо можливості та підстав у цього органу самостійно звернутись до адміністративного суду, як і відсутні відомості щодо витребування у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру документів для звернення до суду та оформлення позовних вимог.

При вирішенні питання щодо наявності у прокуратури адміністративної дієздатності для звернення з даним позовом суд виходить з практики Верховного Суду в аналогічних справах. Так, дослідивши матеріли судової справи з огляду на практику Верховного Суду щодо визначення права прокуратури на звернення до адміністративного суду, судом встановлено наступне.

З тексту позовної заяви слідує, що Прокурор звертається до суду в порядку реалізації своїх владних управлінських повноважень, а саме - представництво інтересів держави.

Відповідно до ч.4 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, - суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Прокурором самостійно в заяві зазначено, що він звертається в порядку ч.3 ст.53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.3 ст.53 Кодексу адміністративного судочинства України, - у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, - Організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до ст.131-1 Конституції України в редакції Закону України від 02.06.2016 р. №1401-VIII, - в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Таким чином Конституцією України передбачено дві обов'язкові вимоги для виникнення у Прокурора права на представництво інтересів держави: 1) доведення, що обставини звернення є виключним випадком і 2) представництво здійснюється в порядку, визначеному законом.

Що таке «виключні випадки» дає розуміння ст.23 Закону України «Про прокуратуру», яка регулює питання представництва прокуратурою інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», - Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», - наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

З вищезазначеного слідує, що представництво інтересів держави прокурором в суду не повинно мати на меті підмінювати суб'єкта виконання владних управлінських функцій, а має на меті - спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб'єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор в суді.

Відтак, як слідує, з зазначеної вище норми спеціального Закону, для визначення судом права прокурора на звернення до суду для захисту інтересів держави імперативними є 2 умови:

1) доведення порушення чи загрози порушення саме інтересів держави (а не окремої громади);

2) доведення належними і допустимими доказами, що захист цих інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

На противагу вимогам законодавства України, заява прокурора не містить обґрунтувань в чому саме полягає інтерес держави (а не місцевої громади).

При цьому суд відхиляє доводи Прокурора щодо обґрунтування інтересу держави рішенням Конституційного Суду України №1-9/2009 від 6.04.2009 щодо тлумачення ст.144 Конституції України, оскільки на час звернення до суду прокуратура позбавлена повноважень зупиняти рішення органів місцевого самоврядування у зв'язку з набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" щодо удосконалення та особливостей застосування окремих положень» від 2.07.2015 №578-VIII. Прокурор безпідставно посилається на норму ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», дана норма теж не містить права прокурора зупиняти рішення органів місцевого самоврядування з одночасним зверненням до суду.

Подібні обставини в аналогічній справі в Верховному Суді привели суд касаційної інстанції до висновку про відсутність (не доведеність) у прокурора права на звернення до суду за захистом інтересу держави (див. Ухвала Верховного Суду від 19.07.2018 року у справі №822/1169/17). Раніше така позиція була висловлена і Верховним Судом України (див. Ухвалу Верховного Суду України від 4.09.2014 у справі №21-324а14).

За таких умов суд приходить до висновку що адміністративна справа за позовом прокурора не може бути розглянута через відсутність (не доведення) у заявника адміністративної дієздатності для звернення з цим адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.2 ст. 183 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами підготовчого провадження, суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 183, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави до Германівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів імені братів Гетьманів Обухівської районної ради Київської області, Відділу освіти Обухівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Германівська сільська рада Обухівського району Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту ухвали - 18 жовтня 2018 року.