Справа № 602/724/18
Суддя: Костів Л. І.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 602/724/18
Провадження № 2-а/602/15/2018

ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2018 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Костів Л.І.,

з участю :

секретаря - Домчук В.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 217424 від 16 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача - Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 217424 від 16 липня 2018 року.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №217424, прийнято рішення застосувати до неї штраф у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП за те, що нібито 16 липня 2018 року о 22 год 30 хв в м.Ланівці по вул.Сагайдачного Тернопільської області вона керувала автомобілем ВАЗ 21074, державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія.

Із зазначеною постановою вона не згідна, вважає її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, так як норми матеріального права застосовано до неї безпідставно та під час розгляду справи було порушено норми процесуального права. Жодних доказів того, що 16 липня 2018 року о 22 год 30 хв вона в м.Ланівці по вул.Сагайдачного Тернопільської області керувала автомобілем ВАЗ 21074, державний номерний знак 77241МО без посвідчення водія у поліції немає, автомобілем керувала інша особа. Крім цього, при винесенні постанови їй не було розяснено її права, тому постанова про адмінправопорушення винесена з порушенням її права на захист.

Просить постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 217424 від 16 липня 2018 року скасувати, а адміністративну справу за ст.126 КУпАП щодо неї закрити.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача - Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та заперечила проти нього у повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_1 було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, так як 16 липня 2018 року о 22 год 30 хв вона керувала в м.Ланівці по вул.Сагайдачного Тернопільської області автомобілем ВАЗ 21074, державний номерний знак 77241МО без посвідчення водія, тим самим порушивши вимоги ч.1 ст.126 КУпАП.

Постанову про накладення адміністративного стягнення було винесено у присутності ОСОБА_1, позивачці було розяснено всі її права та надано постанову для ознайомлення. Позивачка ознайомилася із даною постановою та поставила свій підпис, про що є відповідна відмітка у постанові про накладення адміністративного стягнення.

У задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі в звязку із безпідставністю позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено.

Згідно з постанови серії АР № 217424 від 16 липня 2018 року, винесеної поліцейським СРПП Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції ОСОБА_3, на позивачку ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425.00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що 16 липня 2018 року о 22 год 30 хв вона керувала в м.Ланівці по вул.Сагайдачного Тернопільської області автомобілем ВАЗ 21074, державний номерний знак 77241МО без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушила п.2.1 (а) ПДР України.

Згідно вимог п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.1(а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У судовому засіданні було оглянуто аудіовізуальний диск та встановлено, що 16 липня 2018 року відповідачка ОСОБА_1 вимогу працівника поліції предявити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії виконати не змогла та не предявила посвідчення водія.

Твердження позивачки про те, що за кермом автомобіля 16 липня 2018 року о 22 год 30 хв був інший водій спростовуються фрагментом відео з поясненням свідків. Тому суд приходить до переконання, що такі пояснення позивачки спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення пункту 2.1 (а) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, працівник поліції винесла постанову та наклала стягнення на позивачку в розмірі 425 гривень, відповідно до санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ст. 285 КУпАП позивачку було ознайомлено зі змістом постанови, про що свідчить її підпис у графі 10 постанови.

Також відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення мають враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому слід вважати, що стягнення було накладено правомірно та у відповідності до вимог КУпАП.

З вищевказаного слідує, що працівник поліції врахувала всі необхідні обставини при розгляді справи, та винесла постанову відповідно до вимог ст. ст. 278, 279, 280 КУпАП

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.1 статті 126 КУпАП, за якою позивачка притягнута до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачкою у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи докази на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, правомірним та законним, а тому слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271,286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 217424 від 16 липня 2018 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_4