Справа № 826/6966/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 жовтня 2018 року № 826/6966/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Підприємства з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою

відповідальністю "Фалбі"

до 1. Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

2. Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Підприємство з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фалбі" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач-1) та Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ДФС України у Київської області щодо проведення фактичної перевірки на підставі Наказу № 1563 від 31.08.2017 року «Про проведення фактичних перевірок», в частині проведення фактичної перевірки відносно ПІІ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЛБІ» ();

- скасувати Наказ № 1563 від 31.08.2017 року «Про проведення фактичних перевірок», в частині проведення фактичної перевірки відносно ПІІ у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЛБІ» ();

- скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві № від 18.09.2017 року, що прийнято на підставі Акту перевірки від 06.09.2017 року №2326/1000/14/21568905, яким було встановлено порушення вимог податкового законодавства України, а саме: п. 2.6. Глави 2 Положення про ведення касових операції у національній валюті України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року (із змінами та доповненнями) та застосовано на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3. ст. 54 Податкового Кодексу України та абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року № 436/95 (із змінами та доповненнями) штрафні санкції за порушення строків розрахунків у сфері законодавства у сумі 16 339 (шістнадцять тисяч триста тридцять дев'ять) гривень 95 копійок у повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що спірний Наказ (в частині) не відповідає вимогам чинного податкового законодавства та є протиправним, оскільки фактична перевірка відносно позивача призначена за відсутності підстав для її проведення.

Відповідач-1 та відповідач-2 у визначений судом строк відзивів на позовну заяву не надали, хоча ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана останніми 08.06.2018р. та 12.06.2018р., що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення № 9813 та № 791.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що відповідно до витягу з Наказу № 1563 від 31.08.2017 року Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області про організацію проведення фактичних перевірок, позивач є суб'єктом господарювання відносно якого призначено проведення фактичної перевірки. Строк проведення перевірки - протягом 10 робочих днів, в термін з 06.09.2017 року. Предметом перевірки є дотримання позивачем вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій.

За наслідками проведеної перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Київської області складено акт фактичної перевірки від 06.09.2017р., яким було встановлено порушення вимог податкового законодавства України, а саме: пункту 2.6. глави 2 Положення про ведення касових операції у національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року.

Зокрема, Актом фактичної перевірки від 06.09.2017р. було встановлено, що в аптеці № 50 за адресою: Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Білогвардійська 20, що належить ПІІ ТОВ «Фалбі» здійснюється торгівля лікарськими засобами за готівкові кошти із використанням реєстратора розрахункових операцій. Перевіркою встановлено факт неоприбуткування готівкових коштів, а саме не здійснено облік в повній сумі надходження готівкових розрахунків (коштів) в книзі ОРО на підставі фіскального звітного чеку за 05.09.2017р. № 1069 (сума розрахунку готівкою - 3 267,99 грн.) Таким чином, загальна сума неоприбуткованих готівкових коштів становить 3 267,99 грн.

На підставі Акта фактичної перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві 18.09.2017р. було видано податкове повідомлення-рішення № від 18.09.2017р., яким застосовано штрафні санкції у сумі 16 339,95 грн. на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 ПК України та абз. 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року № 436/95 за порушення строків розрахунків у сфері законодавства про «панатентув., норм регул. обігу готівки та застос. реєстраторів у».

Не погоджуючись з такими діями відповідачів позивач і звернувся з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Контролюючі органи у силу приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як вбачається з наказу № 1563 від 31.08.2017 року Головного управління Державної фіскальної служби України у Київської області про організацію проведення фактичних перевірок, в якості підстави для проведення перевірки позивача, вказано пп.80.2.4. п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.4. неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є суб'єктом господарювання, який проводить свою господарську діяльність у сфері торгівлі на підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року N 265/95-вр (далі - Закон N 265/95-вр).

На виконання вимог вказаного законодавчого акту позивачем 07 квітня 2009 року було отримано реєстраційне посвідчення № по формі № З- РРО до Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари.

З Реєстраційного посвідчення Міністерства Доходів та Зборів України України № вбачається, що за позивачем, станом на 2009р. зареєстрований реєстратор розрахункових операцій, фіскальний номер РРО , модель РРО- Марія-301 МТМ, заводський номер РРО , версія програмного забезпечення РРО6 М 301 Т10М, модель зовнішнього модему РРО МТМ-01, заводський номер зовнішнього модему РРО , сфера застосування РРО відповідно до Державного реєстру РРО- торгівля, громадське харчування та сфера послу; РРО призначений для використання в господарської одиниці: назва господарської одиниці: Аптека № 50, адреса господарської одиниці: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Петрівське, вул. Білгородська, буд. 20; код 1013; Орган ДФС за адресою господарської одиниці: ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київської області; дата початку обліку: 01.04.2016 року.

В подальшому позивачем, внаслідок зміни технічних параметрів модемів було отримано реєстраційне посвідчення на № 000223277, виданим Святошинським районним ГУ ДФС України у м. Києві. Відповідно до наведеного посвідчення за позивачем зареєстрований реєстратор розрахункових операцій, фіскальний номер РРО , модель РРО- Марія-301 МТМ, заводський номер РРО AO , версія програмного забезпечення РРО6 М301 Т11М, модель зовнішнього модему РРО МТМ-01, заводський номер зовнішнього модему РРО , сфера застосування РРО відповідно до Державного реєстру РРО- торгівля, громадське харчування та сфера послу; РРО призначений для використання в господарської одиниці: назва господарської одиниці: Аптека № 50, адреса господарської одиниці: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Петрівське, вул. Білгородська, буд. 20; код 1013; Орган ДФС за адресою господарської одиниці: ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київської області; дата початку обліку: « 01»квітня 2016 року.

Таким чином позивач з 2009 року має зареєстровані належним чином реєстратори розрахункових операцій, що створюють контрольну стрічку в електронній формі, або електронні контрольно-касові реєстратори, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні подавати органів ДФС по дротових або бездротових каналах зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднанні.

Відповідно до Закону N 265/95-вр, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані подавати до органів ДФС звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку.

Відповідно до абз. 2 п. 7 ст. 3 Закону N 265/95-вр суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій, що створюють контрольну стрічку в електронній формі, або електронні контрольно- касові реєстратори, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні подавати до органів Міндоходів по дротових або бездротових каналах зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднанні.

Порядок передання електронних копій розрахункових документів регулює «Порядок передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв'язку до органів державної податкової служби, затверджений наказом МФУ від 08.10.2012 р. № 1057 (надалі - Порядок).

Згідно з Порядком електронна передача (звітування) відбувається в автоматичному режимі шляхом використання спеціального програмного забезпечення для РРО та серверу Головного процесингового центру Національної системи масових електронних платежів (НСМЕП), що обслуговується НБУ та передає інформацію органам ДФС.

Таким чином, оскільки позивач, відповідно до наведених вище умов подання звітності подає до фіскальних органів по дротових або бездротових каналах зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, останній не зобов'язаний подавати Звіт про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій за формою N3BP-1 у встановлений законодавством строк.

Отже, позивач не порушував умов пп. 80.2.4. п. 80. 2 ст. 80 ПК України, а відтак, підстав для проведення фактичної перевірки не було.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (надалі - ПК) контролюючі органі мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК, згідно з пунктом 80.1 якої фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.5 ст. 80 ПК передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У даному випадку, як установлено судом, посадовими особами до початку проведення фактичної перевірки було вручено провізору ОСОБА_1 під розписку наказ на перевірку від 31.08.2017 № 1563 та направлення на перевірку від 06.09.17р. №4925, що підтверджується його особистим підписом у направлені.

Відповідно до п. 81.2. статті 81 ПК, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Отже, наведеними нормами ПК визначено умови допуску до перевірки та передбачено право платника податків на відмову у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Позаяк допуск до перевірки, за наявності визначеної законом компетенції податкового органу на проведення перевірки, нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при проведенні перевірки.

З системного аналізу норм ПК випливає, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення:

встановлення підстав для проведення перевірки;

прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника (його заступником або уповноваженою особою) цього органу;

допуск до перевірки;

вивчення наданих платником податків документів та інших матеріалів;

оформлення результатів перевірки.

Реалізація зазначених етапів означає наявність податкової перевірки як юридичного факту, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та винести податкове повідомлення-рішення.

У даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що Позивач допустив посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, отримавши наказ та направлення на перевірку, із пред'явленням відповідних службових посвідчень осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, про що свідчать відповідні розписки провізора директора ПІІ ТОВ «Фалбі». За результатами перевірки податковим органом складено акт та прийнято податкове повідомлення-рішення.

За таких обставин, перевірка вважається проведеною як юридичний факт в силу самого допуску до її проведення, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Київській області № 1563 від 31.08.2017 року «Про проведення фактичних перевірок» та дій з проведення перевірки.

Що стосується повідомлення-рішення № від 18.09.2017р., прийнятого Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі Акта фактичної перевірки від 06.09.2017 року, яким застосовано штрафні санкції у сумі 16 339,95 грн. за порушення вимог підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 ПК України та абз. 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 року № 436/95, суд зазначає наступне.

Перевіркою господарської одиниці позивача - аптеки № 50 за адресою: Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Білогвардійська 20 - встановлено факт неоприбуткування готівкових коштів, а саме не здійснено облік в повній сумі надходження готівкових розрахунків (коштів) в книзі ОРО на підставі фіскального звітного чеку за 05.09.2017р. № 1069 (сума розрахунку готівкою - 3 267,99 грн.) Таким чином, загальна сума неоприбуткованих готівкових коштів становить 3 267,99 грн.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 9 ст. 3 вказаного Закону визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язанні щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Також, положеннями Порядку передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв'язку до органів державної податкової служби, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 08.10.2012 №1057, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.10.012 за № 1744/22056, встановлений механізм передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) дротовими або бездротовими каналами зв'язку до органів державної податкової служби для суб'єктів господарювання, що використовують РРО. Зокрема, п. 1.5 цього Порядку передбачено, що суб'єкти господарювання, які використовують РРО, що створюють КСЕФ, та/або електронні контрольно-касові реєстратори, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні забезпечити передачу до сервера обробки інформації електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам'яті РРО або в пам'яті модемів, які до них приєднані.

Приписи наведених норм передбачають особливості роботи реєстраторів розрахункових операцій, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день з подальшим наданням електронних копій фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці у пам'яті РРО до контролюючого органу.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) на момент вчинення зафіксованого в Акті перевірки порушення визначались Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (далі - Положення №637).

Дане положення втратило чинність згідно з постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року N 148, однак на момент вчинення порушення - 05.09.2017 р.- було чинним.

Відповідно до пункту 2.2 Положення №637, підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

У силу пункту 2.6 вищезазначеного Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Аналогічні за змістом приписи містить чинне на момент розгляду справи Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою Правління Національного банку України 29 грудня 2017 року N 148 (далі - Положення № 148).

Як передбачено ст. 11 Розділу ІІ Положення № 148, готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/ застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів / фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно п. 7.8 Положення № 637 визначено, що під час перевірок з'ясовується наявність у підприємства касової книги, а також відповідність її оформлення вимогам законодавства України. Крім того, перевіряється правильність ведення касової книги, оформлення в ній касових операцій із приймання та видачі готівкових коштів (у тому числі за строками), відповідність зазначених у ній сум прийнятої до каси або виданої з неї готівки даним прибуткових і видаткових касових ордерів, якість і своєчасність записів касира згідно із зазначеними в касовій книзі касовими документами, наявність підпису бухгалтера, який перевірив записи в касовій книзі за кількістю отриманих ним касових ордерів, правильність підрахунку в касовій книзі фактичних залишків готівки в касі на кінець дня тощо.

Абзацом 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами-громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З контексту наведених вище норм права вбачається, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, друкувати на реєстраторі розрахункових операцій фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книзі обліку розрахункових операцій. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності вимог п. 9 ст. 3 Закону № 265/95-ВР та п. 2.6 Положення №637 до нього за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції, згідно з вимогами Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Аналогічна правова позиція висловлена у рішеннях Верховного суду України від 13.03.2014 у справі № 21-5а14, від 14.06.2016 у справі №0870/11140/12 та в ухвалі від 30.04.2015 у справі № 21-911а15.

Також, у своїх постановах від 11.12.2012 у справі №21-400а12 та від 26.02.2013 у справі №21-7а13 Верховний Суд України дійшов до висновку про те, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: 1) фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги); 2) відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність. Тобто, визначальним для правильного оприбуткування готівки є друк Z-звіту та внесення відповідного запису в книгу обліку розрахункових операцій в будь-який момент протягом дня, в якому одержані/видані готівкові кошти.

При цьому, за змістом ст. 2 Закону № 265/95-ВР, п. 1.2 Положення №637, книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Зі змісту акта перевірки вбачається, що під час проведення фактичної перевірки господарської одиниці позивача встановлено факт неоприбуткування готівкових коштів за 05 вересня 2017 року у розмірі 3 267,99 грн., а саме: Z-звіт №1069 від 05.09.2017 не було вклеєно до книги обліку розрахункових операцій № . У зв'язку з цим контролюючий орган дійшов до висновку про те, що облік зазначених готівкових коштів на підставі вказаного фіскального звітного чеку не здійснено в належним чином зареєстрованій книги обліку розрахункових операцій.

При цьому, у поданому позову позивач визнає той факт, що ним не було здійснено операцію по вклеюванню до книги обліку розрахункових операцій фіскального чеку № 1069 на суму 3 267,99 грн.

Підставою оскарження податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2017 року позивачем зазначено неправомірність застосування штрафних санкцій, визначених Указом Президента України №436/95, оскільки на момент прийняття Указу №436/95, не існувало жодних, нормативно встановлених вимог щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій, роздрукування Z-звітів та передачі електронних фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій до органів державної податкової служби.

Тому, на думку позивача, застосування норм Указу №436/95 за порушення зазначених вимог є застосуванням відповідальності за діяння, яке не визначалося за правопорушення на дату встановлення відповідальності.

З цього приводу суд зазначає наступне, у розумінні абз.3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» невиконання будь-якої з цих дій - фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО - є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд Касаційний адміністративний суд в численних постановах, від 31 липня 2018 року (справа №813/2229/17), від 15 серпня 2018 року (справа №822/1985/17), який у сьогоднішніх правових реаліях не знайшов підстав відступити від попередньої позиції Верховного суду України.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" із внесеними змінами від 03.10.2017 р. N 2147-VIII встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За змістом ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд зазначає, що відповідачем правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення за не оприбуткування готівкових коштів позивачем.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій