Справа № 755/12098/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
09 жовтня 2018 року м. Київ
Судом розглядається справа за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року позов задоволено. Примусово видворено за межі території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Затримано відповідача з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але не більш як на шість місяців. Рішення суду звернуто до негайного виконання.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ухиляється від виконання рішення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 10 серпня 2018 року про примусове повернення з України в країну походження та не має законних підстав для перебування на території України.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, двоє з трьох суддів колегії суддів погодилися з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та прийшли до висновку, що спірне рішення є законним та обґрунтованим.

З таким висновком не погоджуюсь з огляду на наступне.

Пунктом 7 ч. 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно з п. 14 ч. 1 наведеної статті нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 3 статті 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що в'їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

За правилами ч. 1, 2 статті 16 цього Закону, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до ст. ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, 10 серпня 2018 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві Назаренком О.В. прийнято рішення про примусове повернення відповідача з України в країну походження та зобов'язано його покинути територію України у термін до 12 серпня 2018 року до 24 год. 00 хв. (а.с. 12-13).

Матеріалами справи підтверджується, що іноземець був виявлений 10.08.2018 пізно ввечері.

В цей же день органом ДМС було прийнято рішення про його примусове повернення до країни походження та надано строк для залишення території України - до 12 серпня 2018 року.

За положеннями ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземця та осіб без громадянства» строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України за рішенням органу ДМС, не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Колегія суддів зазначає, що при наданні строку в 2 дні для виконання рішення про примусове повернення відповідача до країни походження, відповідачем не було враховано, що строк в 2 дні є недостатнім для забезпечення об'єктивної можливості виконання цього рішення.

У зв'язку з тим, що у відповідача не було можливості для виконання рішення про залишення території України, враховуючи, що відповідач не володіє українською мовою та йому не було забезпечено можливості отримувати інформацію щодо спірних правовідносин зрозумілою йому мовою, в суду відсутні підстави вважати, що відповідач ухиляється від виїзду після прийняття рішення про повернення.

Отже, відсутня одна обов'язкових умов для примусового видворення іноземця чи особи без громадянства.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Суддя А.Б. Парінов