Справа № 0540/7986/18-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 р. Справа№0540/7986/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Ушенко С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (84141, Донецька область, Словянський район, с. Пришиб, вул. Річна, буд. 1; ІПН НОМЕР_1) до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (84100, Донецька область, м. Словянськ, пл. Соборна, буд. 3; ) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання неправомірними дій щодо припинення нарахування та сплати пенсійних виплат з березня 2016 року по травень 2018 року та зобовязання поновити нарахування та виплату пенсії за віком за вказаний період часу на рахунок, відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України».

В обґрунтування позову посилається на те, що вона є пенсіонером за віком та внутрішньо переміщеною особою і, відповідно до довідки від 04.12.2017 № НОМЕР_2, як внутрішньо переміщена особа зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак з березня 2016 року по травень 2018 року відповідачем припинено виплату пенсії без пояснення причин та направлення відповідного рішення про припинення виплати пенсії.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що позивач перебуває на обліку в Словянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області. Відповідач не пояснює свої дії щодо зупинення виплати пенсії позивачеві, але вказує на те, що рішенням комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат пенсії ОСОБА_1 та розпорядженням Управління 05.03.2018 за заявою позивача пенсійну справу взято на облік. Управлінням виплачена поточна сума пенсії та на теперішній час позивач пенсійні виплати отримує. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи проведено за правилами ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 84162, Донецька область, Словянський район, с. Пришиб, вул. Річна, буд. 1; ІПН НОМЕР_1; фактичне місце проживання: 84141, Донецька область, Словянський район, с. Пришиб, вул. Річна, б. 1, є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком.

Відповідач в даних правовідносинах є субєктом владних повноважень у відповідності до приписів п.7 ч.1 ст.4 КАС України.

Як зазначено у відзиві відповідача, він, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України № 335 від 25.04.2018 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365», зазначає, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковується в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, тобто борг, на думку відповідача, не сплачується.

Разом з відзивом відповідачем надано довідку від 20.09.2018, відповідно до якої позивачеві з березня 2016 року по травень 2018 року нараховується, але не виплачується пенсія за віком.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії, гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Згідно статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону № 1058-ІV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону 1058-ІV, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009); у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, Законом № 1058-ІV не передбачено такої підстави припинення виплати пенсії, як не підтвердження місця фактичного проживання. Відповідач при прийнятті рішення про призупинення виплати пенсії і при наданні розяснення про причини призупинення виплати пенсії не послався на Закон та його норму, що передбачає таке припинення, тобто не вказав, яка з обставин, визначених наведеною нормою Закону, стала підставою для невиплати позивачу пенсії.

Також відповідачем не вказано будь-якої іншої норми закону, яка б визначала таку підставу невиплати вже призначеної пенсії, як не підтвердження місця фактичного проживання.

Посилання представника Управління на положення постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб, постанову Кабінету Міністрів України № 335 від 25.04.2018 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365» суд не приймає до уваги з огляду на те, що вказані постанови є підзаконними нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу ніж Закон, які значно звужують встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем, а тому право позивача на отримання пенсії було безпідставно порушено відповідачем.

Отже, зазначені відповідачем підстави не є належними для припинення пенсійних виплат в розумінні статті 49 Закону № 1058.

За таких обставин суд, виходячи з пріоритетності норм, застосовує вимоги ст.49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та не приймає до уваги доводи відповідача щодо необхідності застосування норм постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що нездійснення відповідачем виплати позивачу раніше призначеної пенсії є безпідставним.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідач, припиняючи виплату пенсії позивачеві, діяв у спосіб, не передбачений законодавством.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 03.05.2018 у зразковій справі № 805/402/18, яке, у відповідності до постанови ОСОБА_2 Верховного Суду, набрало законної сили 04.09.2018.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, оскільки дана адміністративна справа є типовою, суд, при ухваленні рішення враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаному рішенні за результатами розгляду зазначеної зразкової справи.

При цьому, стосовно позовних вимог в частині визнання неправомірними дій щодо припинення нарахування пенсійних виплат та зобовязання нарахувати пенсію за віком за період з березня 2016 року по травень 2018 року, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки відповідачем доведено факт нарахування позивачеві у спірний період сум пенсій, що підтверджено наявною в матеріалах справи довідкою від 20.09.2018 про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії.

Таким чином, позовні вимоги в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ст. 47 Закону № 1058-ІV, пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка. Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, уповноваженим банком є АТ Ощадбанк.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до постанови КМУ від 13 вересня 2017 року № 689 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів Державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Як вбачається з довідки № НОМЕР_2 від 04.12.2017 про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: 84141, Донецька область, Словянський район, с. Пришиб, вул. Річна, б. 1.

Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність дій щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.03.2016 по 31.05.2018, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 7 вересня 2018 року позивачеві відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення по справі.

Частиною 2 ст. 133 КАС України визначено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI, розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07.12.2017 № 2246-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року складає 1762 грн.

Таким чином, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Позивачем заявлені позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій по припиненню нарахування та виплати пенсії за період з березня 2017 року по травень 2018 року та зобовязання поновити нарахування та виплату пенсії за вказаний період часу.

Судом задоволені позовні вимоги позивача лише в частині визнання неправомірними дій по припиненню виплати пенсії за період з березня 2017 року по травень 2018 року та зобовязання поновити виплату пенсії за вказаний період часу.

Отже, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, суд розраховує розмір судових витрат, які повинні бути стягнуті з кожної сторони, наступним чином: 704,80:2=352,40 (витрати, що підлягають стягненню з відповідача та позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Таким чином, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір у сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з позивача та відповідача по 352, 40 грн. з кожного на користь Державного бюджету України,

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (Луганська область, м.Красний Луч, с.Софіївка, вул. Маяковського, буд. 59; ІПН НОМЕР_1) до Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84100, Донецька область, м. Словянськ, пл. Соборна, буд. 3; ) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати дії Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84100, Донецька область, м. Словянськ, пл. Соборна, буд. 3; ) щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 (Луганська область, м.Красний Луч, с.Софіївка, вул. Маяковського, буд. 59; ІПН НОМЕР_1) з березня 2016 року по травень 2018 року неправомірними.

Зобовязати Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (84100, Донецька область, м. Словянськ, пл. Соборна, буд. 3; ) поновити виплату ОСОБА_1 (Луганська область, м. Красний Луч, с.Софіївка, вул. Маяковського, буд. 59; ІПН НОМЕР_1) пенсії за віком з березня 2016 року по травень 2018 року на її рахунок, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань зі Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84100, Донецька область, м.Словянськ, пл. Соборна, буд. 3; ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 0001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 820019, отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (Луганська область, м. Красний Луч, с.Софіївка, вул. Маяковського, буд. 59; ІПН НОМЕР_1) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 0001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 820019, отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 суми пенсії за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя Ушенко С.В.