Справа № 545/2238/18
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/2238/18
Провадження № 2-а/545/42/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського районного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Постанова мотивована тим, що 27 серпня 2018 року переїжджаючи дорогу на тракторі колісному МТЗ-80 реєстраційний номер 29-72 ПІР , був зупинений працівниками поліції, для перевірки документів. На вимогу працівника поліції ОСОБА_2 позивач надав всі необхідні документи, однак відповідач пояснив, що ніби то у нього повинен бути ще поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за що і притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, склавши відносно нього Постанову від 27.08.2018 року серії НК №406260, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню в повному обсязі

В судове засідання позивач не зявився, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав та прохав задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якому прохали відмовити в задоволенні позову посилаючись на його безпідставність, та прохали провести розгляд справи без його участі.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст.. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1ст. 126 КУпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 от 10.10.2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, у п. 1.10 Правил дорожнього руху наводиться тлумачення визначення механічного транспортного засобу. Так, механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Трактор - це моторизований колісний або гусеничний транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, що має щонайменше дві осі та характеризується максимальною конструкційною швидкістю не менш як 6 кілометрів на годину, спеціально призначений для того, щоб тягти, штовхати, везти і приводити в рух змінні причіпні машини, що використовуються для виконання сільськогосподарських або лісогосподарських робіт, або буксирувати сільськогосподарські та лісогосподарські причепи. Зазначений транспортний засіб застосовується також для перевезення вантажів під час виконання сільськогосподарських та лісогосподарських робіт і обладнується сидіннями для пасажирів.

Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних в Україні врегульовано Законом України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " № 1961-IV від 01.07.2004 р.

Відповідно до пункту 1.5 ст. 1 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. У цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Коригуючі коефіцієнти та їх розміри встановлено та затверджено Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України "Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

При укладанні договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховики щодо класифікації транспортних засобів використовують норми Державного стандарту України ДСТУ 2984-95 "Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення", затверджені та введені в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року, а також Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року.

Згідно з вказаним вище Розпорядженням, трактор не відноситься до типів транспортних засобів щодо яких встановлений коригуючий коефіцієнт та не підлягає державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, а реєструється державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах на підставі Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08 липня 2009 року.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично- дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Відомчу реєстрацію та облік транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, а саме тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі (ст.34 Закону України "Про дорожній рух").

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено

адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 КУпАП свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.. 125 КУпАП Інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу тягнуть за собою попередження.

Відповідно до ст.. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка: Положення частин першої та другої цієї статті не застосовуються до осіб, які у встановленому порядку навчаються водінню транспортного засобу.

Так, судом встановлено, 27 серпня 2018 року старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 винесено постанову серії НК №406260 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно постанови суть правопорушення вказана- «27.08.2018 року о 07год.28хв. 14км. автодороги М-22 ОСОБА_4 керував трактором колісним МТЗ -80 д.н.з.НОМЕР_1 порушивши вимогу п.27.2 (на автомагістралях і дорогах для автомобілів забороняється рух тракторів, самохідних машин і механізмів без поліса обов»язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ПДР України та ст..125, ч.1 ст.126 КУпАП .»

Позивач дійсно не має поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на вказаний трактор.

Одночасно судом досліджено диск з відеозаписом наданий відповідачем до суду на якому зафіксовані події при яких складено постанову. На даному відео чітко видно , що трактор МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 27.08.2018 року о 07год.28хв. був зупинений співробітниками поліції однак це було зроблено в полі ( на польовій дорозі) а не на дорозі чи автомагістралі для автомобілів як вказано в постанові 14км. автодороги М-22 ОСОБА_4.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини також суд приходить до висновку, що трактор марки МТЗ-80, за керування яким без страхового полісу притягнуто позивача до адміністративної відповідальності , не відноситься до транспортних засобів у розумінні Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів", а тому не підлягає обов'язковому страхуванню за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зважаючи на встановлені обставини в ході розгляду справи суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення а оскаржувана постанова до скасування як незаконна із закриттям провадження у справі у відповідності до вимог ст..247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України , ст..ст. 122 ч.1, 247, 259-263, 283 Кодексу про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про Національну поліцію» , Конституцією України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону УПП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 27.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №406260 від 27.08.2018 року на ОСОБА_3 за ч.1 ст. 126 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя : А.Г.Потетій