Справа № 815/6470/16     
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6470/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

05 жовтня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: не зявився

відповідач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі питання про розподіл судових витрат по справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 14.09.2016 р, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 р. позов товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 14.09.2016 р. задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 14.09.2016 р. в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 1868699,40 грн., в тому числі за податковими зобовязаннями 1653387,4 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_2 від 14.09.2016 р. в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2190675, 00 грн., в тому числі за податковими зобовязаннями 1460 450,00 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 730 225,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

04.07.2018 р. (вх. №19127/18) від представника позивача надійшла заява, в якій останній просив надати можливість подати докази, що підтверджують розмір понесених товариством з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог; вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

01.10.2018р. до суду надійшла заява про визначення остаточного розміру витрат на правову допомогу, в якій позивач просив стягнути з відповідача суму витрат на правову допомогу у розмірі 25040,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд питання про розподіл судових витрат призначено на 05.10.2018р. 10 год. 30 хв. в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Від представника позивача 02.10.2018р. (вх. № ЕП/5470/18) до суду надійшла заява, в якій останній просив розглянути питання про розподіл судових витрат за його відсутності та клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу задовольнити.

В судовому засіданні 05.10.2018р. представник відповідача проти задоволення клопотання представника позивача заперечував та зазначив про відсутність підстав для стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу.

Згідно ч.1 ст. 247 КАС України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності з ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Також згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст. 139 КАС України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 4800072 грн., позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 72001,08 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги згідно платіжного доручення № 2212 від 30.11.2016р. у розмірі 5000,00 грн. (т.1, а.с. 117).

Ухвалою суду від 01.12.2016р. за клопотанням товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація останньому відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що при відкритті провадження у справі відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з позивача недосплачену суму судового збору у розмірі 67001,08 грн.

Враховуючи висновки суду про часткове задоволення позовних вимог майнового характеру, а саме про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 14.09.2016 р. в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 1868699,40 грн., в тому числі за податковими зобовязаннями 1653387,4 грн.; № НОМЕР_2 від 14.09.2016 р. в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 2190675, 00 грн., в тому числі за податковими зобовязаннями 1460 450,00 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 730 225,00 грн., судом встановлено підстави для стягнення з державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 60890,62 грн.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обовязковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача судових втрат на правову допомогу станом на 30.12.2016р. у розмірі 12540 грн. та вважає за необхідне відмовити у зазначеній частині клопотання, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу за 2016 рік, позивачем до адміністративного позову були додані наступні докази: договір про надання правової допомоги № 14-09/16 від 14.09.2016 р.; акт № 1 про прийняття-передачі наданих послуг від 30.09.2016 р.; акт № 2 про прийняття-передачу наданих послуг від 30.11.2016 р.; квитанцію до прибуткового касового ордера № 14/09/1 від 14.09.2016 р. на суму 4000,00 грн. та квитанцію до прибуткового касового ордера № 14/09/2 від 23.11.2016 р. на суму 6000,00 грн. (т. 9, а.с. 108-115).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративним справах (чинного на час здійснення вищевказаних витрат), розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу України (в редакції на час здійснення вищевказаних витрат) розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України.

Статтею 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, установлено, що в 2016 році мінімальна заробітна плата в місячному розмірі з 1 травня складає 1450 гривень.

Таким чином, максимальний граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні становить: 1450 х 40 % = 580,00 грн. за годину, і не може перевищувати дану суму.

Отже, підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема, наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв'язку між сплаченими позивачем спеціалісту у галузі права коштами та наданою ним правовою допомогою на підставі відповідного договору, яка стосується безпосередньо супроводження даної адміністративної справи в суді.

Відповідно до акту № 1 прийняття-передачі наданих послуг від 30.09.2016 р., виконавець надав замовнику послуги, а саме: ознайомлення з актом перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями 0,5 год.; попереднє опрацювання наданих Замовником матеріалів 1 год.; опрацювання законодавчої бази 0,5 год.; формування правової позиції, консультування Замовника щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) 0,5 год.; підготовка скарги до ГУ ДФС в Одеській області на ППР та подача зазначеної скарги 4 год.; підготовка супровідного листа до Відповідача та подача зазначеного листа 0,5 год. Компенсація жодної з наведених послуг не передбачалась Законом України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративним справах.

Відповідно до акту № 2 прийняття-передачі наданих послуг від 30.11.2016 р., виконавець надав замовнику послуги, а саме: ознайомлення з рішеннями про результати розгляду первинної скарги 0,5 год.; опрацювання законодавчої бази 0,5 год.; формування правової позиції, консультування Замовника щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) 0,5 год.; підготовка адміністративного позову та подача позову до суду 4 год.; підготовка клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі та подача його до суду 1 год.; підготовка заяви про долучення додатків по справі та подача її до суду 1,5 год. Компенсація наведених витрат також не передбачена зазначеним законом.

Відповідно до акту №3 від 30.12.2016р., виконавець надав замовнику послуги, а саме: отримання наручно ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2016р. 0,5 год.; підготовка клопотання щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, подача зазначеного клопотання до Одеського окружного адміністративного суду 2 год.; підготовка заяви про уточнення позовних вимог по справі та її подача до суду 1,5 год.; отримання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2016р. 0,5 год.

Аналізуючи документи, надані представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про стягнення витрат за 2016 рік у розмірі 12540 грн., виходячи з того, що представник позивача участі у судових засіданнях у 2016 році не брав, провадження по справі відкрито 01.12.2016 р. та призначено до розгляду на 21.12.2016 р.

Згідно матеріалів справи, 21.12.2016 р. (вх. №34636/16) від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (т. 9, а.с. 116).

Щодо заявлених позивачем вимог відносно компенсації судових витрат на правову допомогу за період з 15.05.2018р. по 28.09.2018р., суд зазначає наступне.

За приписами ч.5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини пятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

Відповідач, заявляючи клопотання про зменшення розміру судових витрат, не обґрунтував та не довів обставин, які свідчать про наявність підстав для їх зменшення до такого розміру, тобто не виконав вимог ч.7 ст. 134 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, витрати товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація на правову допомогу за період з 15.05.2018 р. по 28.09.2018 р. склали 12500,0 грн., що підтверджується копією акта про прийняття-передачу наданих послуг № 1 від 28.09.2018р., квитанцією до прибуткового касового ордера №1-10-038/18 від 28.09.2018р. на суму 7500,00 грн., банківською випискою банку «Південний».

Таким чином, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 12500,0 грн. документально підтверджені належно оформленими документами, наявними в матеріалах справи, відтак в цій частині клопотання позивача суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Отже, враховуючи, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація задоволені частково, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих послуг, часом, витраченим на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 73390,62 грн., з яких 60890,62 грн. витрати зі слати судового збору, 12500,0 грн. витрати на професійну правничу.

Таким чином, враховуючи, що при ухваленні рішення суду від 27.09.2018 р. у справі № 815/6470/16 судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 241 247, 252 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація про розподіл судових витрат,- задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація (65011, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 76, офіс 7; ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 67001,08 грн. (шістдесят сім тисяч одну гривню 08 коп.) на р/р № 4032, отримувач коштів УК у м.Одесі/Київський р-н/22030101, код отримувача 38016923, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998 , код класифікації доходів бюджету 22030101.

Стягнути з державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65012, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 7; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація (65011, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 76, офіс 7; ) судові витрати у ромірі 73390,62 грн. (сімдесят три тисячі триста девяносто гривень 62 коп.).

В іншій частині клопотання, - відмовити.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.10.2018 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк