Справа № 826/13297/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 жовтня 2018 року № 826/13297/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування висновку і наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) з позовом до головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - відповідач, ГУ НП у м. Києві), в якому просить суд:

визнати протиправним і скасувати висновок службового розслідування, який був затверджений уповноваженою особою ГУ НП у м. Києві відносно сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу №3 роти №3 полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ»;

визнати протиправним і скасувати наказ ГУ НП у м. Києві від 12.09.2017 №1025 о/с про звільнення сержанта поліції поліцейського взводу №3 роти №3 полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» ОСОБА_1 (0060512), зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

виплатити позивачу суму середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу;

поновити позивача на посаді поліцейського взводу №3 роти №3 полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» з 12.09.2017 року;

допустити негайне виконання постанови в частині поновлення позивача на посаді;

стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 200000,00 грн. завданої моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2017 (суддя Дегтярьова О.В.) відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2018 №127 адміністративна справа №826/13297/17 передана на повторний автоматичний розподіл справ між суддями та за результатом такого розподілу передана для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірію Р.О.

Ухвалою від 26.01.2018 адміністративна справа №826/13297/17 прийнята до провадження суддею Арсірієм Р.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані висновок службового розслідування і наказ про звільнення позивача зі служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, що винесений з підстав порушення відносно позивача кримінальних проваджень, є незаконними, оскільки обвинувальний вирок щодо позивача був відсутній станом на дату видання наказу, тобто його вина не була доведена. Також позивач посилався на те, що одне з кримінальних проваджень, порушених щодо нього, в подальшому було закрито. Крім того, позивач посилався на те, що подавав відповідачу рапорт про звільнення за власним бажанням, однак його рапорт був проігнорований та виданий оскаржуваний наказ.

Представник відповідача проти позову заперечив. В обґрунтування правомірності оскаржуваних висновку і наказу зазначив, що підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача стало проведення службового розслідування, в ході якого встановлено факт грубого порушення позивачем службової дисципліни, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Присяги працівника поліції, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, які пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського, що виразилось у створенні конфліктної ситуації з цивільною особою, незаконному зберіганні та носінні боєприпасів - осколкової ручної гранати РГД-5, що призвело до внесення відомостей до ЄДРСР і відкриття кримінальних проваджень. Відповідач вказав на те, що вироком суду позивач визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні 27.03.2018 представники сторін заявили клопотання про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження, на підставі чого суд керуючись положеннями частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 13.06.2014 наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві призначений на посаду міліціонера батальйону патрульної служби особливого призначення «Київ-2». 07.11.2015 позивач прийнятий на службу в Національну поліцію України.

Суд встановив, що наказом ГУ НП у м. Києві від 29.04.2016 №355 о/с капрала поліції ОСОБА_1 призначено з 05.05.2016 поліцейським взводу №3 роти №3 полку патрульної поліції особливого призначення «Київ».

Наказом ГУ НП у м. Києві від 28.08.2017 №1188 призначено проведення службового розслідування, в ході якого встановлено наступне.

19.08.2017 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшло звернення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому вона вказала, що її співмешканець, ОСОБА_1, погрожував їй фізичною розправою із застосуванням предмета, схожого на бойову гранату. У зв'язку із даним зверненням ОСОБА_1 було запрошено прибути до кімнати дільничного та надати пояснення. По прибуттю ОСОБА_1 було запитано, чи має він при собі заборонені предмети, на що останній відповів, що у нього в сумці знаходиться бойова граната РГД-5, яку він знайшов за тимчасовою спорудою (кіоском) на автостанції «Дачна» по просп. Перемоги, 142 приблизно три місяці тому.

В подальшому під час обшуку за місцем проживання у ОСОБА_1 виявлено та вилучено 91 патрон калібру 5,45 мм та два мисливських ножі. Матеріали зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Шевченківського УП від 21.08.2017 за № 64448. Цього ж дня слідчим відділом за даним фактом розпочато кримінальне провадження №0010011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами). 22.08.2017 слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України. 23.08.2017 Шевченківським районним судом міста Києва ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб.

24.08.2017 о 13:00 до управління кадрового забезпечення ГУНП у м. Києві надійшла інформація про те, шо в цей день о 01:25 АДРЕСА_1 сержант поліції ОСОБА_1 наніс тілесні ушкодження співмешканці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дану подію зареєстровано в журналі ЄО Шевченківського УП за №65169. Цього ж дня слідчим відділом за даним фактом розпочато кримінальне провадження №0010143 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 31.08.2017, згідно якого вина позивача в порушенні службової дисципліни підтверджена.

31.08.2017 відповідачем видано наказ №659 про притягнення до дисциплінарної відповідальності сержанта поліції ОСОБА_1

Наказом ГУ НП у м. Києві від 12.09.2017 №1025 о/с позивача звільнено зі служби в поліції згідно із пунктом 6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи протиправним наказ відповідача від 12.09.2017 №1025 о/с про звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спеціальним Законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Принципи етики для працівників поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 (далі - Правила).

Згідно абзаців 1, 2 пункту 1 Розділу ІІ цих Правил, під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Відповідно до абзаців 1 пункту 3 розділу V Правил, керівник органу (підрозділу) поліції повинен: бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового, або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Відповідно до частин 5, 6, 8, 9, 10, 15 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Положеннями статті 3 Кодексу законів про працю України встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначений Інструкцією, затвердженою наказом МВС України 12.03.2013 №230 (далі- Інструкція).

Підстави для проведення службового розслідування визначені у Розділі ІІ Інструкції. Згідно з пунктом 2.1 Розділу ІІ Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно із підпунктами 2.2.2 та 2.2.3. пункту 2.2. Розділу ІІ Інструкції, службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі: реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення; повідомлення особі РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 8.1 Розділу VIII Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Судом встановлено, що наказом ГУ НП у м. Києві від 28.08.2017 №3576 «Про призначення та проведення службового розслідування», у зв'язку з повідомленням ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України в межах розслідування кримінального провадження №0010011 від 21.08.2017 та внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010143 відомостей за фактом вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України призначено проведення службового розслідування, результати якого викладені у висновку від 31.08.2017 (а.с. 77-79 т. І).

Згідно висновку про результати службового розслідування, комісією встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1, проходячи службу на посаді поліцейського взводу №3 роти №3 полку ПСПОП «Київ» ГУНП у м. Києві, знаходячись поза службою, нехтуючи інтересами служби, свідомо ігноруючи вимоги статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства та неухильного виконання вимог статутів і наказів, створив конфліктну ситуацію з цивільними особами, незаконно зберігав та носив боєприпаси - осколкову ручну гранату РГД-5, що призвело до внесення відомостей до ЄРДР і відкриття кримінальних проваджень.

Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив вимоги абзаців: 2 «дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників», 5 «дотримуватися норм професійної та службової етики» та 12 «з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий бути прикладом у дотриманні громадського порядку», частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, усвідомлюючи заборону вільного обігу боєприпасів вибухових пристроїв і його карність, не маючи відповідного дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, незаконно зберігав та носив боєприпаси - ручну гранату РГД-5.

Згідно висновку, запропоновано за грубе порушення службової дисципліни, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника поліції, накласти на поліцейського взводу №3 роти №3 полку патрульної поліції особливого призначення «Київ» ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Суд відхиляє доводи позивача щодо протиправності вказаного висновку службового розслідування від 31.08.2017, оскільки належних і допустимих доказів на спростування встановлених комісією обставин суду не надано.

Крім того, вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 13.11.2017, за результатом розгляду кримінального провадження №0010011 від 21.08.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов'язки. Звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання на підставі статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» (а.с. 195-196 т. І).

Кримінальне провадження №0010143 від 24.08.2017 закрито постановою Прокуратури міста Києва від 26.09.2017 з підстав недостатності доказів вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (а.с. 203-205 т.І).

Суд зазначає, що факт закриття кримінального провадження №0010143 від 24.08.2017 не спростовує висновків службового розслідування щодо допущення позивачем конфліктної ситуації з цивільними особами, що відображено у вказаній постанові про закриття кримінального провадження.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами пункту 8 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначений статтею 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідачем встановлено недотримання ОСОБА_1 норм професійної та службової етики та гідного поводження у позаслужбовий час.

Наказом начальника ГУ НП у м. Києві від 31.08.2017 №659 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності сержанта поліції ОСОБА_1» за вчинення дисциплінарного проступку на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6) та у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10).

Наказом ГУ НП у м. Києві від 12.09.2017 №1025о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Підстава: наказ ГУНП у м. Києві від 31.08.2017 №659.

Суд відхиляє доводи позивача про протиправність його звільнення за відсутності обвинувального вироку суду, оскільки позивач звільнений саме за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - за вчинення дисциплінарного проступку, а не за пунктом 10 означеної статті Закону, а тому відсутність вироку щодо позивача не впливає на законність його звільнення та не виключає дисциплінарну відповідальність.

Аналогічна правова позиція з цього питання висловлена Вищим адміністративним судом України в постанові від 28.10.2014 у справі №К/800/38932/14 та ухвалі від 23.03.2017 №К/800/8808/17.

Крім того, суд вказує, що окремі порушення процедури проведення службового розслідування не спростовують факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Також, суд відхиляє посилання позивача на те, що відповідач зобов'язаний був звільнити його відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України на підставі поданого рапорту про звільнення за власним бажанням, з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявні копії рапортів ОСОБА_1 від 31.08.2017 та 07.09.2017 про звільнення його з Національної поліції за власним бажанням.

Дослідивши копії вказаних рапортів, суд встановив, що на копії рапорту відсутня відмітка про його отримання відповідачем, з огляду на що даний документ не є належним доказом звернення до відповідача.

Згідно копії рапорту від 07.09.2017, слідує, що позивач просив звільнити його за власним бажанням з 07.09.2017, при цьому даний рапорт був переданий до відділу документального забезпечення ГУ НП у м. Києві 11.09.2017, про що свідчить відповідна відмітка про отримання.

Відповідно до положень статті 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Таким чином, зважаючи на те, що до моменту спливу двотижневого строку з моменту подання рапорту про звільнення, у відповідача були наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача про наявність підстав для звільнення його за власним бажанням.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на вищезазначені норми чинного законодавства та встановлені у справі фактичні обставини, суд дійшов висновку, що при звільненні позивача зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, та, як наслідок, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим, а оскаржувані висновок службового розслідування і наказ прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Оскільки судом встановлено правомірність оскаржуваних висновку і наказу відповідача, похідні позовні вимоги позивача щодо поновлення позивача на посаді, виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також стягнення моральної шкоди задоволенню також не підлягають.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій