Справа № 819/596/16
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/596/16

02 жовтня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар Л.О.;

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області від 30.06.2016 року №82232-1305.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що в розумінні пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України основною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи не матеріальній формі, проте доходу, про який контролюючий орган вказує в акті перевірки, на підставі якого і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, позивач не отримував, а отже і податок з доходу фізичних осіб сплачувати не зобов'язаний.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року у справі №819/596/16 в задоволенні позову ОСОБА_3 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №82232-1305 відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у справі №876/6614/16 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року у справі №819/596/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у справі №876/6614/16 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування було те, що судами не досліджувалось та не було встановлено:

- чи повідомлявся позивач у спосіб визначений нормами Податкового кодексу України («д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164) про прощення боргу ПАТ «Універсал банк» за кредитним договором №CL15619 від 25.01.2008 року;

- правового статусу складових сум заборгованості позивача за кредитними договорами від 27.07.2007 №МL-Е00/063/2007 та від 06.08.2008 №МL-Е00/146/2008, укладеними між позивачем та АТ «ОТП Банк» (в подальному право вимоги боргових зобовязань за якими відступлено ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна»), які були анульовані кредитором (основна сума кредиту (тіло кредиту), відсотки, штрафи, пеня), що є визначальним для розрахунку суми доходу позивача та сплати з такого доходу податку на доходи фізичних осіб.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року дану адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 18 липня 2018 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 18 липня 2018 року без виходу в нарадчу кімнату суд перейшов до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Також ухвалою суду від 18 липня 2018 року витребувано в Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" наступну інформацію:

- з урахуванням відомостей зазначених ПАТ «ОТП Банк» у додатковому договорі №1 від 23.10.2012 року до кредитного договору №ML-E00/063/2007 від 27 липня 2007 року про суму боргу в розмірі еквівалентному 397574,54 грн., відшкодованого позивачу за рахунок страхового резерву в «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого на користь платників податку, і сум утриманого з них) податку» (Форма №1-ДФ) за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було відшкодовано з ознакою доходу « 126» - додаткове благо - просимо повідомити, яка сума прощеного боргу ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) являється основним тілом кредиту, яка відсотками, яка пенею чи іншими відрахуваннями банку;

- з урахуванням відомостей зазначених ПАТ «ОТП Банк» у додатковому договорі №1 від 23.10.2012 року до кредитного договору №ML-E00/146/2008 від 06 серпня 2008 року про суму боргу в розмірі еквівалентному 200749,15 грн., відшкодованого позивачу за рахунок страхового резерву в «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого на користь платників податку, і сум утриманого з них) податку» (Форма №1-ДФ) за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було відшкодовано з ознакою доходу « 126» - додаткове благо - просимо повідомити, яка сума прощеного боргу ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) являється основним тілом кредиту, яка відсотками, яка пенею чи іншими відрахуваннями банку.

Ухвалою суду від 20 липня 2018 року призначено підготовче засідання на 27 серпня 2018 року о 11:30 год.

Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати підготовче засідання відкладено до 11 вересня 2018 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року підготовче засідання відкладено до 18 вересня 2018 року о 14:30 год.

Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати підготовче засідання відкладено до 21 вересня 2018 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати підготовче засідання відкладено до 26 вересня 2018 року о 09:30 год. за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 26 вересня 2018 року в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 02 жовтня 2018 року о 09:30 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях, просив їх задовольнити. Вказав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі акту № 7361/19-18-17-03/НОМЕР_1 від 30.09.2014 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб», є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки, згідно п. 1.8 Акту при перевірці використано лише податкову декларацію про майновий стан; інформацію з центральної бази даних; акт припинення зобовязань; листи повідомлення, а цього, на думку позивача, недостатньо. Отже, на думку представника позивача, висновки ревізора про наявність рішення кредиторів щодо списання боргу базується лише на припущеннях, оскільки необхідні документи при проведенні перевірки були відсутні. Окрім цього, зазначив, що в розумінні п.п. 14.1.47 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, основною ознакою доходу платника податку, як обєкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи не матеріальній формі. Доходу у розмірі зазначеному в акті перевірки позивач ніколи не отримував. Зауважив, що вказане податкове повідомлення-рішення та Акт перевірки позивачу не вручались.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні. Вказала, що позивач був проінформований у один із встановлених законом способів про те, що банки здійснили анулювання боргу, відтак, як наслідок, відповідно до вимог п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, громадянин ОСОБА_3 самостійно повинен сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації. Проте, попри вказані повідомлення банку, позивач податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік не подав, податок про доходи на фізичних осіб до бюджету не перерахував, а тому Тернопільська ОДПІ вважає правомірним винесене позивачу податкове повідомлення рішення від 13.11.2014 року №.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом встановлено, що Тернопільською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за період 1 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року платника податків громадянина ОСОБА_3

За результатами перевірки складено акт №7361/19-18-17-03/НОМЕР_1 від 30.09.2014 року.

Перевіркою встановлено наступні порушення ОСОБА_3 норм податкового законодавства:

- неподання податкової декларації про майновий стан і доходи одержані в 2013р. до Тернопільської ОДПІ (термін подачі до 01.05.2013р.), чим порушено вимоги пп. 49.18.4 п. 49.18 статті 49 та п.176.1 статті 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI з наступними змінами та доповненнями (далі - ПКУ);

- неперерахування до бюджету до 01.08.2013 року податку на доходи фізичних осіб за отриманні доходи у 2012 р. в сумі - 116 400,27 грн., чим порушено пп. с п. 176.1 статті 176 та абз. 1 п. 179.7 статті 179 ПКУ.

На підставі висновків акту перевірки Тернопільською ОДПІ винесено податкове повідомлення - рішення від 13.11.2014 року форми Р №, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 145670,34 грн., в тому числі 116400,27 грн. основного платежу та 29270,07 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Як вбачається із матеріалів справи між позивачем та ПАТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір №CL15619 від 25.01.2008 року.

Згідно акту про припинення зобовязань за договором №CL15619 від 25.01.2008 року (а.с. 45) станом на 02 серпня 2012 року загальний розмір заборгованості позичальника перед кредитором в сумі 10976,25 доларів США (87733,17 грн.) вважається погашеною повністю шляхом прощення кредитором такої заборгованості позичальнику (на підставі ст.605 Цивільного кодексу України «прощення боргу»), а позичальник вважається таким, що виконав свої зобовязання за основним договором в повному обсязі.

Також, в даному акті зазначено, що сторони узгодили факт прощення кредитної заборгованості та були взаємно проінформовані про відсутність кредитних зобовязань позичальника перед кредитором, про що свідчить особистий підпис позивача.

Відтак, суд приходить до висновку, що кредитор належним чином повідомив платника податку боржника (ОСОБА_3Д.) про анулювання боргу.

ПАТ «Універсал Банк» відобразила суму боргу 87733,17 грн. відшкодованого позивачу за рахунок страхового резерву в «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було відшкодовано, а саме в звітності за ІІІ квартал 2012 року з ознакою « 126» - додаткове благо.

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 року AT «ОТП Банк» відступив TOB «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» право вимоги боргових зобов'язань за кредитними договорами від 27.07.2007 №ML-E00/063/2007 (Договір-1) та від 06.08.2008 №ML- Е00/146/2008 (Договір-2), укладеними між вказаним банком та позивачем.

Керуючись положеннями ст.605 Цивільного кодексу України та на підставі Договору комісії, укладеного між TOB «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» та AT «ОТП Банк», останнім 23.10.2012 року було укладено Додаткові договори №1 до Договору-1 і Договору-2.

Згідно з умовами Додаткового договору №1 до Кредитного договору №ML-E00/063/2007 сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору, а саме:

згідно п.п.2.1.1. п.2.1 розд.2 позичальник (ОСОБА_3Д.) до 24.10.2012 року зобовязується погасити боргові зобовязання в розмірі 22839,00 доларів США, сплатити витрати кредитора на ведення претензійно-позовної роботи в розмірі 3820,00 грн.;

згідно п.п.2.1.3. п.2.1 розд.2 за умови належного виконання позивальником умов Кредитного договору та цього Додаткового договору сторони домовились:

- скасувати всю суму пені, що була нарахована до моменту укладання цього Додаткового договору;

- припинити претензійно-позовну роботу по стягненню боргових зобовязань за Кредитним договором;

- що кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 397574,54 грн. і позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобовязання перед кредитором в повному обсязі.

Згідно з умовами Додаткового договору №2 до Кредитного договору №ML-E00/146/2008 сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору, а саме:

згідно п.п.2.1.1. п.2.1 розд.2 позичальник (ОСОБА_3Д.) до 24.10.2012 року зобовязується погасити боргові зобовязання в розмірі 11161,00 доларів США, сплатити витрати кредитора на ведення претензійно-позовної роботи в розмірі 1820,00 грн.;

згідно п.п.2.1.3. п.2.1 розд.2 за умови належного виконання позивальником умов Кредитного договору та цього Додаткового договору сторони домовились:

- скасувати всю суму пені, що була нарахована до моменту укладання цього Додаткового договору;

- припинити претензійно-позовну роботу по стягненню боргових зобовязань за Кредитним договором;

- що кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 200749,15 грн. і позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобовязання перед кредитором в повному обсязі.

Отже, згідно з умовами вищевказаних Додаткових договорів ОСОБА_3 прощено (анульовано) борг у загальному розмірі 598323,69 грн.

TOB «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» відобразило суму боргу 598 323,69 грн. у формі № 1-ДФ за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було відшкодовано, а саме в звітності за IV квартал 2012 року, з ознакою доходу « 126» - додаткове благо.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі по тексту в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України (підпункт 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, платниками податку є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді, зокрема, основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (підпункт 165.1.49 пункту 165.1 статті 165 ПК України).

У відповідності до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (тут і далі по тексту в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями ст.549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (ч.1 ст.605 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки ПАТ «Універсал Банк» від 09.06.2016 року №27617 (а.с. 70), станом на 02 серпня 2012 року заборгованість за Кредитним договором від 25.01.2008 №CL15619 становила суму у розмірі 10976,25 доларів США, в тому числі:

- загальна прострочена основна сума кредиту 5612,21 доларів США;

- загальна сума прострочених процентів за користування кредитом 3531,43 доларів США;

- загальна сума підвищених процентів, нарахованих на прострочену основну суму кредиту 1832,61 доларів США.

Згідно довідки від 02 серпня 2018 року №460 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 196), ОСОБА_3 на дату підписання Додаткового договору №1 до кредитного договору №МL-Е00/063/2007 від 27.07.2007 мав загальну заборгованість в розмірі 72579,34 доларів США, з яких:

- сума основного зобовязання 50551,10 доларів США;

- відсотки 22028,24 доларів США.

На дату підписання 23.10.2012 року на погашення заборгованості було внесено 182552,13 грн., що по курсу НБУ 7,993 на дату внесення становить 22839,00 доларів США, а саме було погашено:

- сума основного зобовязання в розмірі 810,76 доларів США;

- відсотки 22028,24 доларів США.

Відповідно до умов Додаткового договору №1 до кредитного договору №МL-Е00/063/2007 від 27.07.2007 сторонами було досягнуто домовленості про списання заборгованості по кредиту (тіло) у розмірі 397574,54 грн.

Згідно довідки від 02 серпня 2018 року №461 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 195), ОСОБА_3 на дату підписання Додаткового договору №1 до кредитного договору №МL-Е00/146/2008 від 06.08.2008 мав загальну заборгованість в розмірі 36276,62 доларів США, з яких:

- сума основного зобовязання 24674,00 доларів США;

- відсотки 11602,62 доларів США.

На дату підписання 23.10.2012 року на погашення заборгованості було внесено 89209,88 грн., що по курсу НБУ 7,993 на дату внесення становить 11161,00 доларів США, а саме було погашено:

- відсотки 11161,00 доларів США.

Відповідно до умов Додаткового договору №1 до кредитного договору №МL-Е00/146/2008 від 06.08.2008 сторонами було досягнуто домовленості про списання заборгованості по кредиту (тіло) у розмірі 197219,28 грн., та за відсотками в розмірі 3529,87 грн.

Тобто, із наявних у матеріалах справи доказів слідує, що в прощену суму боргу були включені також проценти сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами.

Поряд із цим, висновки фахівців контролюючого органу про порушення вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що позивачем не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага (анулювання (прощення) боргу) у сумі 87733,17 грн. за Кредитним договором від 25.01.2008 №CL15619 та у сумі 598323,69 грн. за кредитними договорами від 27.07.2007 №МL-Е00/063/2007 та від 06.08.2008 №МL-Е00/146/2008 (які в подальшому на підставі договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 були відступлені ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та не сплачено з таких доходів податок на доходи фізичних осіб за 2012 рік.

Суд зазначає, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

Основна сума боргу платника податку анульована (прощена) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника.

Проценти нараховані за користування кредитними коштами включаються до оподаткованого доходу, що отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором, оскільки нараховані проценти за користування кредитом, є платою за надану послугу з користування кредитними коштами, а тому анулювання таких (процентів) - звільнення від оплати за таку послугу для позивальника є додатковим благом, при цьому обов'язок сплати таких передбачено умовами кредитного договору як невід'ємної частини домовленостей досягнутих між сторонами та не є засобом забезпечення їх виконання.

При списанні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом включаючи і проценти як плату за отриману послугу з користування наданими коштами.

Відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України. Пеня та штраф є лише засобом забезпечення виконання основного зобов'язання перед банком та не є доходом платника податку у разі їх анулювання за рішенням банківської установи.

Законодавством не заборонено встановлювати й інші види забезпечення виконання зобов'язань, підстави сплати, правова форма та розмір яких визначаються договором або законом, а тому встановлення в договорі підвищених відсотків як санкції за користування кредитом понад визначений у договорі строк є забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором, яке передбачене домовленістю сторін і не суперечить законодавству. Підвищені проценти, сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов'язань за кредитним договором та є відмінними від неустойки (штраф, пеня), а тому також не є доходом платника податку у разі їх анулювання за рішенням банківської установи.

Аналогічна позиція була висловлена колегією суддів Верховного Суду в постановах від 13.03.2018 №826/2226/15, від 08.05.2018 №819/596/16, №817/401/16 та №802/692/16-а.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, відповідно до положень Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) та усталеної практики Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, суд приходить до висновку, що доходом платника податку є основна сума боргу та відсотки за кредитним договором, які були анульовані (прощені) кредитором, натомість анульовані (прощені) пеня, штраф чи підвищені відсотки (за прострочення платежу) не є доходом платника податку, а відповідно і не є об'єктом оподаткування податком з доходу фізичних осіб.

При цьому, суд також наголошує, що згідно з приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Отже, враховуючи те, що до суми податкового зобовязання відповідачем було також включено суму підвищених процентів, нарахованих позивачу на прострочену основну суму кредиту 1832,61 доларів США за Кредитним договором від 25.01.2008 №CL15619 суд приходить до висновку, що відповідачем під час проведення перевірки не було в повній мірі досліджено обставини, які мають значення для встановлення факту порушення позивачем приписів Податкового кодексу України, а тому висновки, викладені в акті перевірки є необґрунтованими, відтак податкове повідомлення-рішення від 13.11.2014 року форми Р №, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області від 13.11.2014 року форми Р №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (46003, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, код ЄДРПОУ 39502025) на користь ОСОБА_3 (46011, вул. Малишка 16/1, м. Тернопіль, РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір в розмірі 4659 (чотири тисячі п'ятдесят дев'ять) грн 10 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 11 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.