Справа № 826/6354/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 жовтня 2018 року № 826/6354/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) Міністерства внутрішніх справ України,

2) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в особі Ліквідаційної комісії

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною відмову, надану Міністерством внутрішніх справ України листом від 21.12.2017 № 15/2-4801 та Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в особі Ліквідаційної комісії листом від 29.12.2017 № ПК-28872/125/01/62-2017, у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв"язку з втратою 70 % професійної працездатності та установленням йому другої групи інвалідності, що настала після звільнення зі служби внаслідок захворювання, яке мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ та про зобов"язання Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв"язку з втратою 70% професійної працездатності та установленням йому другої групи інвалідності, що настала після звільнення зі служби внаслідок захворювання, яке мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Закон України "Про міліцію", Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, та зазначає, що йому протиправно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв"язку з втратою 70 % професійної працездатності та установленням йому другої групи інвалідності, що настала після звільнення зі служби внаслідок захворювання, яке мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, оскільки будь-яких обмежень дворічним строком виплати одноразової допомоги при повторних оглядах Порядок № 850 не містить.

Міністерством внутрішніх справ України подано відзив на позов, в якому відповідач посилається на Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, та зазначає, що зі спливом дворічного строку з дати первинного встановлення інвалідності, особа позбавляється права для отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в особі Ліквідаційної комісії відзив на позов не подано.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та наказом Головного управління МВС України в м. Києві від 22.12.2007 за № 910 о/с звільнений з органів внутрішніх справ у відставку Збройних Сил України (із зняттям з військового обліку за п. 65 пп. "а" (за віком).

30.10.2017 позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в місті Києві із заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв"язку з тим, що він отримав захворювання, внаслідок чого втратив 70 відсотків професійної працездатності та отримав 2 групу інвалідності, пов"язану з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

До заяви позивачем додано:

1. довідку про результати визначення профнепридатності від 26.10.2017 серії АГ № 0013883;

2. копію виписки з акта огляду МСЕК від 26.10.2017 серії АВ № 0664725;

3. копію постанови ВЛК від 25.09.2017 № 101/17;

4. копію паспорта;

5. копію ідентифікаційного номера;

6. копію реквізитів банку.

Листом від 29.12.2017 за № ПК-28872/125/01/62-2017 Головне управління МВС України в м. Києві повідомило позивача, що Ліквідаційною комісією ГУМВС України в м. Києві матеріали з питань призначення одноразової грошової допомоги надіслано для прийняття рішення до МВС України, які повернуті у зв"язку з невідповідністю вимогам законодавства.

В листі зазначено, що при первинному огляді МСЕК Київською міською дирекцією НАСК "Оранта" 03.10.2005 здійснено ОСОБА_1 виплату страхової суми за державним обов"язковим особистим страхуванням працівників органів внутрішніх справ у зв"язку з установленням 10% втрати працездатності. Під час повторного огляду МСЕК з 09.10.2017 ОСОБА_1 установлено 2 групу інвалідності та відповідний ступень втрати працездатності.

Таким чином, Міністерством внутрішніх справ України зроблений висновок про відсутність у позивача права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (втратив чинність 7 листопада 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Закону України «Про міліцію» Кабінетом Міністрів України 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850.

2 липня 2015 року прийнято Закон України «Про Національну поліцію», згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 Порядку № 850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).

Тобто, обов'язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається саме на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку - на ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в м. Києві.

Як встановлено під час розгляду справи, отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись пунктом 8 Порядку № 850, ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в м. Києві направила матеріали з питань призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 до МВС України для прийняття рішення.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов'язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 822/1579/17.

Проте, як зазначено Міністерством внутрішніх справ України у відзиві на позов та підтверджено матеріалами справи, відповідач не прийнявши за результатом розгляду документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, жодного з зазначених вище рішень, всупереч пункту 9 Порядку № 850, листом від 21.12.2017 № 15/2-4801 повернув ліквідаційній комісії ГУ МВС України в м. Києві матеріали на призначення одноразової грошової допомоги.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що спосіб, у який МВС України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачені.

При цьому, суд зазначає наступне.

Відповідач мотивував свої доводи щодо відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги наявністю обставин, передбачених пунктом 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850.

Згідно з вказаною нормою, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Однак Законом України «Про міліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Разом з тим, вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850, і підстави про які зазначає відповідач, вказана норма не містить.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16

Таким чином позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію».

З урахуванням наведеного та з огляду на встановлені у суді обставини щодо неприйняття Міністерством внутрішніх справ України рішення у передбачений Законом спосіб, позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України розглянути документи про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку №850.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, адреса для листування: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ідентифікаційний код 00032684), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в особі Ліквідаційної комісії (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 16, ідентифікаційний код 08592201) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

3. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

4. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева