Справа № 308/5668/18
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5668/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі Меркуловій Ю.П, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов адвоката Балко Василя Гавриловича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє Балко Василь Гаврилович, звернулася в суд з позовною заявою до Закарпатської митниці ДФС, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позову зазначає наступне: 14 травня 2018 року, повноважному представнику громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Балко В.Г., працівниками відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Закарпатської митниці Державної Фіскальної Служби України була вручена Постанова в справі про порушення митних правил № 1411/30500/18 від 25.04.2018 р.

Відповідно до вказаної вище Постанови, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.

Позивач вважає, що Постанова в справі про порушення митних правил № 1411/30500/18 від 25.04.2018 р. винесена Відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих ним доказів, а тому є незаконною, і підлягає скасуванню, відповідно й відсутні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, у зв'язку із наступним.

Підставою для притягнення ОСОБА_2 є протокол про порушення митних правил № 1411/30500/18 від 14.03.2018 р., який повинен був складений об'єктивно, виходячи з реальних і підтверджених доказів причетності винної особи до порушення митних правил, не можна приписувати особі такі дії, яких вона не вчиняла.

Виходячи з вказаного протоколу і особистих пояснень, ОСОБА_2 порушення митних правил, протиправних, винних дій, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, за що передбачена адміністративна відповідальність, - не здійснювала.

Жодного відношення до легкового автомобіля марки «OPEL VECTRA», кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Польщі № НОМЕР_2, ОСОБА_3, не має, умисних дій щодо ввезення автотранспортного засобу не здійснювала, місцезнаходження його не відоме, у зв'язку з чим є впевненість в тому, що її паспорт громадянки України для виїзду за кордон, був використаний невідомими особами, всупереч її волі і бажання, з метою ввезення автотранспортного засобу на територію України і особистого збагачення (на даний час заява про скоєння злочину скерована в правоохоронні органи). Водійські права відсутні.

На думку, адвоката при наявності підписів ОСОБА_2 в протоколі про порушення митних правил № 1411/30500/18 від 14 березня 2018 року, їй так і не було забезпечено можливість скористатися правами, які гарантовані МК України.

Крім того,на думку адвоката Балко В.Г., при складанні протоколу і розгляді справи 25.04.2018 р. про порушення митних правил у справі № 1411/30500/18, працівниками митниці було повністю проігнорований той факт, що ОСОБА_2 по національності відноситься до національних меншин - є угоркою, рідною мовою є угорська, українською мовою, на якій її опитували і складено протокол, не володіє в повному об'ємі, а тому не могла скористатися правами, що їй гарантовані законом, у зв'язку з нерозумінням ситуації і питань які їй задавались

При цьому, фіксація правопорушень та можливість накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил розглядається в кожному окремому випадку в залежності від конкретних обставин справи.

Частиною 3 ст. 470 Митного кодексу України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Правопорушення, передбачене ч. З ст. 470 Митного кодексу України, як зазначає представник позивача не є триваючим правопорушенням, оскільки закінчується на наступний день після спливу 10-денного строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших Документів на щ товари, а тому обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. З ст. 470 Митного кодексу України, не пізніше ніж через 6 місяців з дня виявлення.

На підставі вищенаведеного представник позивача вважає дану постанову незаконною, та такою що підлягає скасуванню.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2018 року було відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою, та призначено проводити розгляд справи без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Від відповідача по справі надійшов до суду відзив на адміністративний позов, який було направлено позивачу.

Представник позивача 12.07.2018 року подав на адресу суду заперечення на відзив на адміністративний позов.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, 14.03.2018 року oб 11 годині 06 хвилини в зону митного контролю на ділянку «Виїзд" митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС зайшла громадянка України ОСОБА_2, яка пішо прямувала у приватних справах із України до Угорщини.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України, було встановлено, що 17.10.2016 року о 01 годині 00 хвилин через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, гр. ОСОБА_2, ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки «OPEL VECTRA», кузов номер: НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2, в митному режимі «транзит».

Станом на 14.03.2018 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться.

У відповідності до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Враховуючи інформаційні дані центральної бази даних ЄАІС ДФС, громадянка України ОСОБА_2 мала вивезти транспортний засіб в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 22.10.2016 року (включно), тим самим вона перевищила граничний термін транзиту більше ніж на десять діб.

У своєму поясненні від 14.03.2018 року гр. ОСОБА_2 не визнає факт ввезення зазначеного транспортного засобу на митну територію України.

Жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб Закарпатській митниці ДФС не надала.

З метою перевірки факту ввезення гр. ОСОБА_2 17.10.2016 року через митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, легкового автомобіля марки «OPEL VECTRA», кузов номер: НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2, на адресу Департаменту організації протидії митним правопорушенням ДФС України митницею направлений відповідний запит від 21.03.18 за №382/16/07-70-20-02. Згідно отриманої відповіді № 9022/7/99-99-20-02-03-17 від 27.03.18, з використанням можливостей інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи Держмитслужби(ДФС) системи "Аркан" встановлено, що зазначений транспортний засіб було ввезено на митну територію України 17.10.2016 року, а в даному транспортному засобі слідувала гр. ОСОБА_2

Таким чином, громадянка ОСОБА_2, перевищила більше, ніж на десять діб, встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк транзиту транспортного засобу, що перебував під митним контролем, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Вчинення гр. ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.470 МК України підтверджується протоколом про ПМП №1411/30500/18 від 14.03.2018 року, витягами із баз даних ЄАІС Державної фіскальної служби України, АСМО «Інспектор», інформацією отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система "Аркан") та іншими документами, що містяться у матеріалах справи.

Про час та місце розгляду справи гр. ОСОБА_2 було повідомлено в протоколі про порушення митних правил № 1411/30500/18 від 14.03.2018 року, під час його вручення. На розгляд справи гр. ОСОБА_2 не з'явилась у зв'язку із чим справу розглянуто за її відсутності.

Зазначені фактичні обставини справи стали правомірною підставою для винесення митницею постанови від 25.04.18 у справі про порушення митних правил № 1411/30500/18 та накладення на гр. України ОСОБА_2, стягнення передбаченого санкцією ч. 3 ст. 470 МК України.

У відповідності до п. 7 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів:

- що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження);

- реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом;

- паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

У відповідності до п. 9 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» ТЗ на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження) не підлягає пропуску через митний кордон України.

Враховуючи викладене та наявні матеріали справи (внесення до баз даних установчих даних ОСОБА_2,), саме ОСОБА_2, подавала всі необхідні документи на переміщення через митний кордон України вказаного транспортного засобу і саме тому ввезення транспортного засобу було оформлено на останню.

Виготовлення копій документів поданих для митного контролю автомобіля, що ввозиться на митну територію України та їх збереження у архіві митниці жодним нормативно-правовим актом не передбачене.

Крім того, виходячи із встановленого законодавством порядку митного оформлення транспортних засобів, що ввозяться громадянами з метою транзиту, вказаний автомобіль був оформлений у режим транзиту на особу, яка пред'являла цей транспортний засіб для митного контролю, декларувала ( у даному випадку усно) транспортний засіб та подавала відповідні документи, у яких була зазначена власником чи уповноваженою особою, тобто саме гр. ОСОБА_2

Відповідних документів, що підтверджують вчинення порушень митних правил внаслідок протиправних дій третіх осіб позивачем не надано. У відповідності до ст. 60 КПК України правоохоронні органи зобов'язані прийняти заяву про протиправне діяння та внести її до ЄРДР. Заява гр. ОСОБА_2 скерована в правоохоронні органи про вчинення кримінального порушення лише відображає її особисту думку стосовно певної події і не може вважатися відповідним документом, що підтверджує вчинення порушення митних правил внаслідок протиправних дій третіх осіб.

Відсутність у гр. ОСОБА_2 посвідчення водія на право керування автомобілем не спростовує факту перевищення встановленого статтею 95 Митного Кодексу України строку доставки товару, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб. Наявність посвідчення водія на право керування автомобілем не є необхідною умовою для ввезення останньою автомобіля на митну територію України. Жодними нормативними актами таких умов не передбачено.

Не роз'яснення процесуальних права під час складання протоколу про ПМП, спростовується протоколом про ПМП № 1411/30500/18 від 14.03.18, а саме наявність у відповідних графах протоколу особистих підписів гр. ОСОБА_2 свідчать про ознайомлення останньої із правами передбаченими ст.ст. 494 ч.4,5 і 498 Митного кодексу України права особи, що притягується до відповідальності за порушення митних правил:

Твердження гр. ОСОБА_2 про те, що вона не володіє українською мовою спростовуються матеріалами справи, оскільки згідно наданого пояснення від 14.03.2018 року, яке засвідчене її особистими підписами, остання є громадянкою України, народилась в Україні, Закарпатській області, по національності є українкою, постійно проживає в Україні, українською мовою володіє, послуг перекладача не потребує і бажає давати свідчення українською мовою. Протокол про ПМП також підписаний гр. ОСОБА_2 без будь-яких зауважень.

Щодо не врахування заперечення на протокол про ПМП, слід зазначити, що надане представником заперечення від 25.04.2018 року (вх. митниці № 6838-кб/11-20) на протокол про ПМП 1411/30500/18 від 14.03.2018 року було розглянуто та долучено до матеріалів справи. Посилання гр. ОСОБА_2 на те, що ніяких дій щодо ввезення вказаного автомобіля на митну територію України вона не здійснювала, не володіє українською мовою, свідчили лише про спробу останньої уникнути адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил. Дії інспектора Закарпатської митниці ДФС щодо складання протоколу були законними та обгрунтованими, підстав для визнання протоколу незаконним та його закриття були відсутні.

Статтею 467 МК України передбачені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.

Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення.

При цьому у разі розгляду органами доходів і зборів або судами справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, стягнення накладається не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Даний перелік не є вичерпним.

Оскільки у Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення немає визначення поняття "триваючого правопорушення", листами Міністерства юстиції України від 01.12.2003 N 22-34-1465, від 17.07.2007 N 22-14-493 надані роз'яснення.

Зокрема зазначено, що триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Дії позивача щодо невивезення автомобіля з території України, без надання митниці будь - яких підтверджуючих документів про неможливість його вивезення, почались з невиконання обов'язку дотримання строків транзиту та продовжувались безперервно, шляхом невиконання цього обов'язку.

Станом 14.03.2018 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значився. Крім цього, позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, або поміщення у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформлення для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У відповідності до ст.491 МК України справа про порушення митних правил може бути порушена за наявності підстав для її порушення та при відсутності обставин, що виключають провадження у справі (ст. 247 КпАП України). Вичерпний перелік підстав для порушення справи про ПМП міститься у ст.491 МК України. Справа про порушення митних правил може бути порушена тільки в тому випадку, коли є достатні дані, які свідчать про наявність ознак правопорушення.

Недопустимим є заведення справи про порушення митних правил на підставі припущень або відомостей про правопорушення, достовірність яких викликає сумніви. Коли порушується справа про порушення митних правил, слід також переконатися у відсутності обставин, які виключають провадження у справі. До таких обставин зокрема належать: відсутність події та складу порушення митних правил; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; учинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони та інші.

Закарпатською митницею ДФС дане правопорушення виявлене 14.03.2018 року. При цьому, постанова у справі про порушення митних правил №1411/30500/18 від 14.03.18 винесена заступником начальника Закарпатської митниці ДФС 25.04.2018 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Позиція щодо можливості віднесення правопорушення передбаченого статтею 470 МК України, до триваючих міститься в постанові Вищого адміністративного суду від 01.06.2017 року в справі № К/800/19886/16, в якій, зокрема зазначено, що «...не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку».

Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність в діях позивача правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а аргументація в адміністративному позові свідчить про спробу останньої уникнути адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова про порушення митних правил № 1411/30500/18 від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, тому у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 20, 241 - 255, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст. 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову адвоката Балко Василя Гавриловича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах цієї категорії можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Дергачова