Справа № 2340/3729/18
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року справа № 2340/3729/18

10 годин 50 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 2340/3729/18

за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник позивача не прибув]

до приватного підприємства «Агроінвестресурси» (АДРЕСА_1, 18021, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідач не прибув]

про стягнення коштів з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, прийняв рішення.

18.09.2018 Головне управління ДФС у Черкаській області, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ПП «Агроінвестресурси», просить: стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника на користь бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області податковий борг у сумі 93842,51 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що всупереч вимог чинного законодавства, відповідач не виконує податковий обовязок зі сплати податків, тому обліковано податковий борг у сумі 93842,51 грн.

Позивач свого представника у судове засідання не направив, у тексті позовної заяви клопотав про розгляд справи без участі його (а.с.4).

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання свого представника не направив, заяви про розгляд справи за відсутності його представника не подав (а.с.27, а.с.31).

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Приватне підприємство «Агроінвестресурси» зареєстровано як юридичну особу 22.10.2012 (а.с.5). Відповідача узято на облік в ДПІ у м. Черкаси як платника податків 23.10.2012 (а.с.6).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі за текстом Кодекс №2755-VI).

Щодо доводів позивача про несвоєчасну сплату відповідачем податкового боргу, судом враховано, що згідно частини 1 статті 6 Кодексу №2755-VI податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю:

- за 2017 рік від 20.02.2017 № НОМЕР_1 відповідно до якої самостійно визначено зобовязання із щомісячним платежем з січня до листопада 2017 року у сумі 7797,93 грн., за грудень 2017 року 7797,87 грн., а всього у сумі 93575,10 грн. Заборгованість із сплати визначених у декларації зобовязань виникла за жовтень-грудень 2017 у сумі 15744,43 грн. (а.с.7);

- за 2018 рік від 15.02.2018 № 34817 відповідно до якої самостійно визначено зобовязання із щомісячним платежем з січня до листопада 2018 року у сумі 11848,55 грн., за грудень 2018 року 11848,58 грн., а всього у сумі 142182,63 грн. (а.с.9). Заборгованість із сплати визначених у декларації зобовязань виникла за січень травень 2018 року у сумі 71091,3 грн.

Кодексом №2755-VI визначено обовязок відповідача як платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом (статті 16). Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Кодексу №2755-VI платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації.

Згідно пункту 286.2 статті 286 Кодексу №2755-VI платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статті 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Кодексу №2755-VI податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно статті 75 Кодексу №2755-VI контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральною вважається перевірка, що проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Кодексу №2755-VI у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що на підставі акта камеральної перевірки приватного підприємства «Агроінвестресурси» від 30.05.2018 № 3767/23-00-12-0506/38429966 прийнято: податкові повідомлення-рішення (надалі - ППР) від: 11.06.2018 № НОМЕР_2 (а.с.13), згідно якого за порушення пункту 287.3 статті 287 Кодексу №2755-VI до відповідача застосовано штрафні фінансові санкції у розмірі 20 % від суми податкового зобовязання, погашеного із затримкою у сумі 6226,99 грн.; 11.06.2018 № НОМЕР_3 (а.с.13), згідно якого за порушення пункту 287.3 статті 287 Кодексу №2755-VI до відповідача застосовано штрафні фінансові санкції у розмірі 10 % від суми податкового зобовязання, погашеного із затримкою у сумі 779,79 грн.

Зазначені ППР було направлено за адресою, зазначеною у витягу з ЄДР, та отримано відповідачем 23.06.2018, що підтверджується відміткою у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.14).

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Кодексу №2755-VI ППР вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Згідно статті 42 зазначеного кодексу документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Зазначене ППР відповідачем, у встановлений чинним законодавством строк, не оскаржено, у зв'язку з чим, зобов'язання, визначене у ППР від 11.06.2018 № НОМЕР_2 та від 11.06.2018 № НОМЕР_3 вважається узгодженим.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу №2755-VI податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до відомостей облікової картки платника податків, у відповідача наявний борг у сумі 93842,51 грн. (а.с.17). Загальна сума податкового боргу, що належить до сплати у бюджет складає (15744,43+71091,3+6226,99+779,79) 93842,51 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту14.1 статті 14 Кодексу № 2755-VI орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Кодексу №2755-VI у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Пунктом 59.5 статті 59 Кодексу №2755-VI передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справі Suominen проти Фінляндії, № 37801/97, пункту 36, від 01.07.2003). Межі, до яких суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може різнитися залежно від природи рішення та оцінюватися у контексті обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі Ruiz Torija et Hiro Balani проти Іспанії, № 18390/91, пункту 29 від 09.12.1994).

Судом встановлено, що у звязку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобовязання в установлені строки, позивачем на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ю» від 15.01.2018 №1157-17 (а.с.16). Доказів скасування актів індивідуальної дії матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Кодексу №2755-VI стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Кодексу №2755-VI контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до довідки від 03.08.2018 №32668/23-00-17-02-018 у відповідача наявні рахунки в банках, зокрема: у АТ «ОСОБА_1 АВАЛЬ» у м. Києві, номер рахунку: 6, відкритий 29.05.2015 у гривні.

Пунктом 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Надаючи оцінку обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги, доказам щодо їх підтвердження, керуючись актами законодавства щодо цих правовідносин, суд дійшов висновку, що у позивача наявні підстави для примусового стягнення за рішенням суду з відповідача коштів з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу у сумі 93842,51 грн. та знаходить позов таким, що належить задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивачем не надано доказів понесених судових витрат пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 4, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих приватне підприємство «Агроінвестресурси» (АДРЕСА_1, 18021, ідентифікаційний код юридичної особи в ) у дохід бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ) у рахунок погашення податкового боргу у сумі 93842 (девяносто три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 51 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5. пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: Головне управління ДФС у Черкаській області [вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

відповідач: приватного підприємства «Агроінвестресурси» [АДРЕСА_1, 18021, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 11.10.2018

Суддя Л.В. Трофімова