Справа № 811/1546/18
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Кропивницький Справа № 811/1546/18

провадження № 2-ап/1140/12/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.,

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

представник позивача: Кочканян О.М.

представника відповідача: Вологжаніної О.Д.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Олександрійського об`єднаного військового комісаріату Кіровоградської області та Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням змінених позовних вимог, просять:

- визнати протиправним та скасувати п.37 протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №4 від 27.01.2017 р.;

- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити батькам померлого одноразову допомогу в порядку встановленому постановою КМУ від 28.05.2008 р. №499 «Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», постановою КМУ від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», відповідно до вимог ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

- стягнути із відповідачів у відповідності до ст. 132-143 КАС України, на користь позивача ОСОБА_1 , судові витрати по справі, а саме витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що відповідно до листа Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату від 02.03.2017 року за № 6/613, яким повідомлено батька та матір померлого ОСОБА_3 , що згідно протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.01.2017 р. № 4, їм відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 24.10.2015 року смерть настала 17.10.2015 року, а згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.10.2015 року № 295 матроса ОСОБА_3 виключено зі списків частини, тобто до дня смерті, отже на день смерті він не був військовослужбовцем. Вважають дані дії відповідачів протиправними та просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25 травня 2018 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено час для виправлення встановлених недоліків.

07 червня 2018 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду позовну заяву повернуто позивачеві, в зв`язку з відсутністю підстав для визначення вказаних позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду поважними.

31 липня 2018 року постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року скасовано та справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

07 вересня 2018 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду було відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволені посилаючись на обставини зазначені у відзиві. Позиція відповідачів вмотивована тим, що чинним законодавством чітко встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги передбачена тільки військовослужбовцям внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, а ОСОБА_3 , був колишнім військовослужбовцем, виключеним із списків особового складу частини 15.10.2015 року, а помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши думку сторін, розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , 03.03.2015 року був призваний до лав Української армії по мобілізації Олександрійським ОМВК Кіровоградської області, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_3 від 06.06.1988 року та Витягом з Наказу Командира військової частини НОМЕР_4 від 04.03.2015 року №52 (а.с.73).

З 19.04.2015 року перебував на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 міста Миколаїв на посаді водія першого гаубичного артилерійського взводу першої гаубичної артилерійської батареї першого гаубичного артилерійського дивізіону, що підтверджується Витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 надано статус учасника бойових дій згідно посвідчення серія НОМЕР_5 , яке видане 26.08.23015 року, брав безпосередню участь в Антитерористичній операції, що вказано в Довідках №446 від 23.01.2017р. та №6/83 від 07.11.2017р. про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.74-76).

Під час служби отримав контузію та 07.09.2015 року ОСОБА_3 був направлений з медичного пункту військової частини НОМЕР_2 на стаціонарне лікування до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону у місті Одеса з діагнозом - хронічний вірусний гепатит «А», підтверджується направленнями на стаціонарне лікування від 07.09.2015р. виданого лікарем ОСОБА_4 та від 08.09.2015р. №11, а також направленням на ВЛК від 22.09.2015р. №3031 (а.с.77-80).

06.10.2015 року ОСОБА_3 виписано з Військово-медичного центру Південного регіону, відповідно виписного епікризу із історії хвороби №14359 Військово-медичного центру Південного регіону, в якому він перебував на стаціонарному лікуванні з 08.09.2015 року по 06.10.2015 року. Виписався в задовільному стані для виконання рішення ВЛК. Рішення ВЛК від 30.09.2015р.: На підставі статей 54-а, 5-6 графи II Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.81-89).

17.10.2015 року о 01.00 годині ОСОБА_3 був доставлений до КЗ «Білгород-Дністровська ЦРЛ» бригадою ШМД з палатки військової частини, що підтверджується Супровідним листом від 16.10.2015р. (а.с.90)

17.10.2015р. о 14.30год. було констатовано смерть ОСОБА_3 , підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №266 від 23.10.2015р. (а.с.91-92, 93).

При цьому, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранення, контузії, травм, каліцтв №321 від 10 серпня 2017 року, захворювання матроса у відставці ОСОБА_3 , 1969 року народження, причиною його смерті послужило захворювання пов`язане із захистом Батьківщини.

Судом встановлено, що на звернення позивачів Голинських, Олександрійським об`єднаним міським військовим комісаріатом надано відповідь від 02.03.2017 року за №6/613 якою повідомлено батька та матір померлого ОСОБА_3 , що згідно протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.01.2017р. №4 їм відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги в зв`язку з тим, що відповідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 24.102015 року смерть настала 17.10.2015 року, а згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.10.2015 року №295 матроса ОСОБА_5 виключено зі списків частини, тобто до дня смерті, отже на день смерті він не був військовослужбовцем (а.с.12, 13-14).

Даючи правову оцінку такому висновку суду виходить з наступного.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

П.1 та п.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Згідно з ч.1 ст.16-1 цього Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Ч.1, 6, 9 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою КМУ від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (п.1 Порядку).

Згідно з п.3 наведеного Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

П.4 цього Порядку передбачає, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Згідно з п.10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Як вбачається з матеріалів справи, матрос ОСОБА_3 , 1969 року народження, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та її територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції Луганської та Донецької областей.

Також Витягом з протоколу №321 від 10 серпня 2017 року засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв стверджується, що захворювання матроса ОСОБА_3 , яке призвело до смерті, так, пов`язано із захистом Батьківщини (а.с.98).

З матеріалів справи вбачається, що згідно протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.01.2017 р. № 4, їм відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 24.10.2015 року смерть настала 17.10.2015 року, а згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.10.2015 року № 295 матроса ОСОБА_3 виключено зі списків частини, тобто до дня смерті, отже на день смерті він не був військовослужбовцем, оскільки на день смерті він не був військовослужбовцем з посиланням на ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовців, а не осіб, звільнених зі служби.

Суд вважає необґрунтованим висновок комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про те, що на ОСОБА_3 не розповсюджується положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з тим, що на момент смерті він не був військовослужбовцем з наступних підстав.

Відповідно до ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, законодавством визначено перелік підстав, за наявності яких призначення і виплата відповідної одноразової грошової допомоги не здійснюються, разом з тим, жодна з цих обставин не була підставою для непризначення та невиплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється, зокрема, на членів сімей військовослужбовців, які померли.

П.1 та п.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

З системного аналізу правових норм вбачається, що вищезгадана одноразова грошова допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби незалежно від часу звільнення з військової служби.

Суд звертає увагу на те, що визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що ОСОБА_3 з 2015 року проходив службу у Збройних Сил України, приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області, на момент смерті був колишнім військовослужбовцем, можна зробити висновок, що на членів сім`ї ОСОБА_3 розповсюджуються пільги та права, встановлені нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №761/18099/15-а (адміністративне провадження №К/9901/3406/18).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Відповідач не довів правомірність прийняття рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 27 січня 2017 року №4 в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, тому таке є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновок, що адміністративний позов належить до задоволення.

Стосовно позовної вимоги позивачів про стягнути із відповідачів у відповідності до ст. 132-143 КАС України, на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер картки платника податків НОМЕР_6 , судові витрати по справі, а саме витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. до суду надано:

- копію договору про надання правової допомоги №б/н від 15.02.2017, що був укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Бойко Олегом Вітоковичем;

- детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 04.10.2018.

- копію квитанції до прибуткового касового ордеру №266 від 27.09.2018 про оплату позивачем адвокату Голинською Г.П. 8000 грн.

Ознайомившись з детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер: НОМЕР_6 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер: НОМЕР_7 ) до Олександрійського об`єднаного військового комісаріату Кіровоградської області (вул. Шевченка, 85, Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000, ) та Міністерства оборони України (пр. Повітрофлотський, 6, м.Київ, 03168, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.37 протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №4 від 27.01.2017 р.

Зобов`язати Міністерство оборони України виплатити батькам померлого одноразову допомогу в порядку встановленому постановою КМУ від 28.05.2008 р. №499 «Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», постановою КМУ від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», відповідно до вимог ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Стягнути з Міністерство оборони України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду К.М. Притула