Справа № 826/13915/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 жовтня 2018 року

Київ

справа №826/13915/17

адміністративне провадження №К/9901/62381/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Шипуліної Т.М., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 19.04.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2018 у справі №826/13915/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

УСТАНОВИВ:

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2018 розподілена на суддю Гончарову І.А.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ПОСТ ФІНАНС») звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 жовтня 2017 року № , відповідно до якого позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 1 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.042018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2018, позов задоволено повністю.

Вирішуючи вказаний спір, суди попередніх інстанцій встановили, що Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена фактична перевірка господарської одиниці ПМФП № 38324133.001.019 філія № 1 за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 26, суб'єкта господарювання - ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» (код ЄДР 38324133), що зареєстроване за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 103, оф. 603.

За результатами перевірки складено акт від 29.09.2017, в якому зафіксовано факт проведення розрахункових операцій без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документа встановлених форми та змісту, що ввиявлено при оплаті послуг з переказу готівкових коштів в розмірі 200 грн.

Операцію було проведено через зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи РРО, у зв'язку з чим позивач вважає висновки відповідача про наявність факту порушення позивачем пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» безпідставними.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що операція проведена без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту, що виявлено при оплаті послуг з переказу готівкових коштів в розмірі 200 грн. та використання реєстратора розрахункових операцій без додержання встановленого порядку його застосування (переказ коштів) відповідно до діючого Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій.

Суди зазначають, що розрахункова операція була проведена через РРО модель Dateks FP-320 заводський № АТ 402006873, версія програмного забезпечення FP-320 4.01, що включений до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій із сферою застосування: торгівля; громадське харчування, сфера послуг, що затверджений діючим на дату здійснення фактичної перевірки наказом ДФС України від 07.06.2017 №406. Під час проведення розрахункової операції було використано РРО у пункті надання фінансових послуг №38324133.001.019 Філії №1 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», що зазначене у реєстраційному посвідченні №.

З вищевикладеного вбачається, що позивачем не було порушено порядок застосування РРО, оскільки під час здійснення розрахункової операції ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» використало РРО, що включений до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій; РРО було використано у господарській одиниці, яка зазначена у реєстраційному посвідчені; РРО було використано відповідно до сфери застосування, що за ним закріплена у Державному реєстрі реєстраторів розрахункових операцій, а саме у сфері надання послуг.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що у поданих до суду документах, відповідачем не зазначено, що конкретно роздрукований фіскальний чек не відповідає формі, змісту, що визначені в Положенні про зміст та форму розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016.

Офіс великих платників податків ДФС звернувся до суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 19.04.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2018 у справі №826/13915/17, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити .

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз норм наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №826/13915/17 є вимога про скасування податкового повідомлення -рішення від 19.10.2017 № сума, якого 1 грн.

Отже, постанова рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 19.04.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2018 у справі №826/13915/17, у справі щодо оскарження податкового повідомленнґ - рішення від 19.10.2017 №, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 19.04.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2018 у справі №826/13915/17.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді Т.М.Шипуліна

Р. Ф. Ханова