Справа № 2040/5703/18
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 жовтня 2018 р. № 2040/5703/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61075) до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (просп. Московський, буд. 198/3,м. Харків,61082) про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова , в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- скасувати Рішення № 84 від 06.04.2018 року Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про відмову в перерахунку пенсії;

- зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, починаючи з 01 жовтня 2017 року, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. З ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- допустити судове рішення до негайного виконання;

- зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова подати у місячний строк з дня отримання постанови суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних позивач зазначив, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи оскільки є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1), що підтверджується вкладкою № 128356 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія А № 017603. У період з 03.06.1986 р. по 18.07.1986 р. знаходився на учбових зборах, у зв'язку із чим має право на пенсійне забезпечення відповідно до норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач перебуває на обліку в Індустріальному об`єднаному управління Пенсійного фонду України м. Харкова. Проте, позивач вважає, що починаючи з 01 жовтня 2017 року управлінням Пенсійного фонду України неправильно нарахована та виплачується державна пенсія. У звязку з цим 21.03.2018 року та 27.03.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Рішенням № 84 від 06.04.2018 року Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова відмовлено в перерахунку пенсії позивачу. У відмові відповідач вказав на те, що, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії перераховують особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і які внаслідок цього стали особами з інвалідністю, - тобто тільки особам, які отримали інвалідність під час проходження дійсної строкової служби. Позивач вважає, що оскаржуване Рішення порушує його право на соціальний захист, є незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Представником відповідача на виконання ухвали через канцелярію суду надано відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що відсутні підстави для перерахунку пенсії, оскільки не вбачається настання інвалідності у позивача під час проходження дійсної строкової військової служби згідно вимог статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, перебуває на обліку в Індустріальному об`єднаному управління Пенсійного фонду України м. Харкова, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1), що підтверджується вкладкою № 128356 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія А № 017603.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1, у період з 03.06.1986 р. по 18.07.1986 р. приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З 10.10.1964 по 28.10.1967 року ОСОБА_1 проходив дійсну строкову службу.

28.03.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Рішенням № 84 від 06.04.2018 року Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова відмовлено в перерахунку пенсії позивачу.

У відмові відповідач вказав на те, що, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії перераховують особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і які внаслідок цього стали особами з інвалідністю, - тобто тільки особам, які отримали інвалідність під час проходження дійсної строкової служби.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції Закону № 231-V визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.

Відтак, Законом № 2148-VІІІ розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в ухвалах від 08.05.2018 (справа № 820/1148/18; провадження № Пз/9901/33/18), від 11.06.2018 року №820/2589/18, провадження Пз/9901/39/18) таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності трьох умов у сукупності (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Оскільки, позивач під час участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не проходив дійсну строкову службу, суд не знаходить підстав для поширення на нього положень ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв на підставі діючого законодавства, а отже адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.