Справа № 0440/4922/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2018 року Справа № 0440/4922/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Покровське ОУПФУ Донецької області, відповідач-2) в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1,пенсії за віком ;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплатити позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за минулий період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.
Ухвалою суду від 09.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
24.07.2018 року представником відповідача-2 надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позову та зазначив, що з вересня 2017 року позивачу не проводилась виплата пенсії у зв'язку з тим, що не було підтверджено місця проживання позивача. За поновленням пенсійних виплат позивач не звертався, у зв'язку з чим управлінням правомірно припинено виплату пенсії позивачу.
У відзиві представником відповідача-2 заявлено клопотання про заміну Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на правонаступника - Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.
Ухвалою суду від 25.07.2018 року замінено відповідача Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на правонаступника Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.
25.07.2018 року представником відповідача-1 надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позову та зазначив, що рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради позивачу поновлена виплата пенсії з 01.03.2018 року. Вказаним рішенням не було передбачено виплату заборгованості за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.
Ухвалою суду від 25.07.2018 року зупинено провадження у справі №0440/4922/18 до набрання чинності рішення Верховного Суду зразкової справи №804/402/18 (провадження №Пз/9901/20/18).
Ухвалою суду від 14.09.2018 року поновлено провадження у справі № 0440/4922/18.
Виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
З 01.09.2017 року позивачу припинено виплату пенсії за результатами синхронізації баз управління (АСОПД) та бази УСЗН (база переміщених осіб з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО) не підтверджено місце проживання, що є підставою для припинення пенсійних виплат.
25.05.2018 позивач звернувся до відповідача-1 з письмовою заявою, в якій просив вжити заходів щодо виплати пенсії за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.
Листом відповідача-1 від 11.06.2018 року за вих. №К8594-18 фактично відмовлено у виплаті пенсії за вказаний період, оскільки рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради від 15.02.2018 р. №4 призначено виплату пенсії починаючи з 01.03.2018 року та не призначено виплату заборгованості за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.
Вважаючи дії відповідача-2 щодо припинення виплати пенсії з вересня 2017 року та відмову відповідача-1 про виплату заборгованості за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
З 22.11.2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706) яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.
Статтею 1 Закону № 1706 передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Зокрема, згідно з ст. 7 цього Закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
У п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".
Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».
Згідно п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (в редакції Порядку № 352 від 08.06.2016 року, далі - Порядок №509) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.
Пунктом 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016 року встановлено, що контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.
Відповідно до п.п.2 п.12 зазначеного Порядку соціальні виплати припиняються у разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.
У ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до норм Закону №1058-IV припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених статтею 49 Закону №1058.
Відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження наявності законних підстав для припинення позивачеві виплати пенсії у період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.
Оскільки виплата пенсії позивачу припинена не з підстав, передбачених Законом №1058-IV, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача-2 щодо припинення виплати пенсії позивачу з підстав, що не передбачені ст. 49 Закону №1058-IV.
Посилання відповідача-1 у відповіді позивачу та у відзиві на позовну заяву на постанову Кабінету Міністрів України Кабміну від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» є безпідставним, оскільки постанови Кабінету Міністрів України є підзаконними нормативно-правовими актами, у зв'язку з чим при вирішенні спірних правовідносин слід керуватися правовим актом, який має вищу юридичну силу, в даному випадку - Законом №1058.
Відповідачем-1 не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві виплати пенсії у період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України" зазначено, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.
Тому, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач-2 порушив право позивача на отримання пенсії, яка відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є об'єктом захисту.
Відповідачем-1 у відзиві на позов заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, у зв'язку з порушенням строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про нарахування та виплату позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за минулий період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.
Суд зазначає, що за загальним правилом, встановленим Кодексом адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).
Зміст наведеної норми свідчить про те, що Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Водночас відносини щодо строків звернення до адміністративного суду регулюються не тільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а й іншими законами України.
Спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення громадян, строки та порядок перерахунку пенсій є Закон № 1058-IV.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Необхідними умовами застосування наведеної норми адміністративними судами є: 1) факт нарахування сум пенсій за минулий час, що підтверджується відповідними доказами; 2) доведеність вини пенсійного органу - наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких є невиплата сум пенсій.
Практика застосування правових норм щодо строків звернення до адміністративного суду передбачала їх застосування за умови, коли право позивача на отримання спірних сум пенсій відповідачем визнано не було, що і стало підставою звернення до суду (постанова Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-329а13).
У справі, що розглядається, відповідачі право позивача на отримання пенсії не заперечують, однак відповідач-2 припинив її виплату через те, що позивачем не підтверджено місце проживання.
Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поновлення виплати пенсії, право на яку відповідачами не заперечується, та нарахування якої продовжувалося після припинення її виплати, однак було піддано формальним обмеженням, з підстав та у спосіб, які суперечать вимогам Конституції та законів України, згідно ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV виплата пенсії позивачу підлягає поновленню з моменту її припинення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача-1 про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог про нарахування та виплату позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за минулий період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року - не підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку має бути застосовано спеціальний строк, передбачений Законом № 1058-IV.
Вказана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 03.05.2018 року у зразковій справі про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі №805/402/18 (провадження №Пз/9901/20/18).
При цьому доводи відповідача-1, що оскільки у рішенні Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради від 15.02.2018 року №4 не зазначено про виплату заборгованості позивача, то така виплата не здійснена відповідачем-1 правомірно, судом не приймаються, оскільки згідно п.15 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства.
Таким чином, виплата недоотриманої пенсії здійснюється за фактичним місцем обліку в пенсійному органі.
Крім того, відповідно до ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.
Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, судові витрати в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправною бездіяльність Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,пенсії за віком.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за минулий період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року.
Присудити на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір пропорційно до кількісного складу відповідачів, а саме:
- за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривень 40 копійок (1/2 частина сплаченого судового збору);
- за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривень 40 копійок (1/2 частина сплаченого судового збору).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар