Справа № 826/16509/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

17 жовтня 2018 року м. Київ № 826/16509/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши клопотання про забезпечення позову у справі за позовом

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайпарк груп"
до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправним та скасування Наказу № 134 від 18.05.2018 року, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайпарк груп" про визнання протиправним та скасування наказу № 134 від 18.05.2018р. Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яким скасовано реєстрацію декларації про початок будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю винесення оскаржуваного рішення, з огляду на те, що позивачем було отримано всі дозволи, на підставі яких 02.06.2017р. зареєстровано декларації про початок будівництва, а 08.05.2018р. - декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Також позивач стверджує про відсутність порушення позивачем нормативно встановлених приписів та отримання дозволів експлуатанта аеродрому.

Позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просить суд зупинити дію оскаржуваного наказу та зобов'язати відповідача відновити інформацію про дозвіл в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі скасування та анулювання зазначених документів.

При цьому позивач в клопотанні посилається на очевидну протиправність оскаржуваного рішення та те, що невжиття заходів забезпечення позову спричинить завдання позивачеві значних збитків та завдання шкоди інтересам як позивача, так і інвесторів позивача - великої кількості фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (частина перша статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши докази та доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно зі статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, суд зазначає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд погоджується з тим, що продовження дії оскаржуваного рішення протягом строку розгляду судом даної адміністративної свідчить на користь настання негативних наслідків для Позивача, як замовника будівництва. Наведене, на думку суду, є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у клопотанні позивача, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Суд враховує Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

При цьому суд доходить висновків, що клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідача відновити інформацію щодо дозволу позивача в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт підлягає задоволенню, оскільки поновлення відомостей відповідає меті даного забезпечення.

Зазначене суд аргументує тим, що метою забезпечення позову є запобігання створення становища, коли рішення суду буде неможливо виконати, або його виконання потребуватиме значних зусиль. Суд погоджується з тим, що затримка в оформленні документів може потягнути за собою наслідки для позивача та зашкодити як інтересам позивача, так і інтересам широкого кола інвесторів будівництва.

Керуючись положеннями ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайпарк груп" задовольнити повністю.

2. Зупинити дію наказу № 134 від 18.05.2018р. Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до набрання законної сили рішенням у справі.

3. Зобов'язати Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відновити реєстрацію в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів декларацій про початок виконання будівельних робіт по об'єктам: «Будівництво житлового будинку на вул. Юнацькій, 27, вул. Дмитра Луценка, 29, 31 (мікрорайон Жуляни) у Солом'янському районі міста Києва» від 02.06.2017 p. № KB 32, «Будівництво житлового будинку на вул. Юнацькій, 3. 5. 19. 21, 23, 25 (мікрорайон Жуляни) у Солом'янському районі міста Києва» від 02.06.2017 p. № KB 18, «Будівництво житлового будинку на вул. Юнацькій, 2, 4, 6, 8(мікрорайон «Жуляни») у Солом'янському районі м. Києва від 02.06.2017 p. № KB 56: декларацій про готовність до експлуатації об'єкту, який належить до І-ІІІ категорії складності по об'єктам: «Будівництво житлового будинку на вул. Юнацькій, 27, вул. Дмитра Луценка. 29. 31 (мікрорайон Жуляни) у Солом'янському районі міста Києва» від 08.05.2018 p. № KB 50;«Будівництво житлового будинку на вул. Юнацькій, 3, 5, 19, 21, 23. 25 (мікрорайон Жуляни) у Солом'янському районі міста Києва» від 08.05.2018 p. № KB 74, «Будівництво житлового будинку на вул. Юнацькій, ,2, 4, 6, 8 (мікрорайон «Жуляни») у Солом'янському районі м. Києва» від 08.05.2018 р. № КВД4318Д281339.

Згідно з частиною восьмою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - до 17 жовтня 2021 року.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайпарк -Груп"(ідентифікаційний , адреса: 03020, м.Київ, вул.Практична, 5)

Боржник: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)(ідентифікаційний , адреса: 01001, м.Київ, Хрещатик, 32)

Суддя С.К. Каракашьян