Справа № 820/4437/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4437/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОМСИСТЕМА" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2018, суддя Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 20.07.18 по справі № 820/4437/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОМСИСТЕМА"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Будпромсистема" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати наказ № 4002 від 04.06.2018 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромсистема".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2018р. адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромсистема" залишено без задоволення.

ТОВ "Будпромсистема", непогодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що рішення прийнято з порушенням норм

матеріального права, зокрема, в силу ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства

України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Під час судового розгляду позивачем як однією з підстав для визнання дій податкового органу незаконними та скасування наказу заявлялось під час судового засідання клопотання про витребування від відповідача відомостей стосовно контрагента позивача - ТОВ «Зеніт- Трейд», оскільки податкова інформація, що була надана до суду податковим органом, містила суперечливі данні порівняно з офіційною інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо цього контрагента. Зокрема в податковій інформації від 29.09.2017 р. №181/14-29-14-08/41020279 зазначено, що ТОВ «Зеніт-Трейд» має податкову адресу м. Миколаїв, Центральний район, вул. Потьомкіна, буд. 78, ця узагальнена інформація

складена з причин відсутності за цією податковою адресою ТОВ «Зеніт- Трейд». Вважає , що позиція суду щодо не обовязковості наявності податкової інформації, яка свідчить

про порушення платником податків податкового та іншого законодавства суперечить

положенням ст. 61 ОСОБА_1 України та рішенням ЄСПЛ. Вказує на те ,що запит містив в собі лише посилання на норми податкового кодексу, однак фактичних обставин щодо порушення з боку TQB «Булппомсистема» були відсутні в запиті, що свідчить про невідповідність цього запиту положенням ст. ст. 73. 78 ПК України. Підставою для направлення запиту зазначено результати аналізу податкової інформації згідно ст.ст. 72, 73, 74 ПК України, однак раніше жодних перевірок або запитів на адресу товариства не надходило, отже інформація від ТОВ «Будпромсистема» отримана виключно з даних поданих декларацій та даних Єдиного реєстру податкових накладних. Запит також містив посилання як на підставу його направлення - «Виявлено неправомірне визначення взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Зенит-Трейд» за червень, серпень 2017 року», однак, такої підстави для направлення запиту в законі не існує. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2018 р. , прийняти нове рішення, який позов задовольнити.

ГУ ДФС у Харківській області, ознайомившись з доводами та аргументами

апелянта, якими обґрунтовуються апеляційна скарга, вважає їх безпідставними,

необґрунтованими га помилковими, а скаргу відповідно такою, що не підлягає

задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги та обґрунтування апеляційної скарги , наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача заперечував про задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 25 жовтня 2017 року на адресу позивача ГУ ДФС у Харківській області направлено запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) № 21594/10/20-40-14-21-16, в якому зазначено, що ГУ ДФС в Харківській області встановлено факти, що свідчать про допущене ТОВ "Будпромсистема" порушення ст.ст. 185, 187, 198, 201 Податкового Кодексу України, а саме виявлено неправомірне визначення взаємовідносин з контрагентом постачальником ТОВ Зенит-Трейд за червень, серпень 2017 року, на що вказують результати аналізу податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до ст. 72, 73, 74 Податкового Кодексу України , що згідно з п.74.3 ст.74 Податкового Кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючий орган завдань, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладених, інформаційних баз даних ДФС України та узагальненої податкової інформації ГУ ДФС у Миколаївській області від 29.09.2017р. №181/14-19-14-08/41020279 щодо ТОВ Зенит-Трейд. Запит отримано позивачем 12 квітня 2018 року.

Підставами для направлення вказаного запиту визначено п.п. 16.1.5, 16.1.7 п.16.1 ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, п. 1 абз.3 п.п. 73.3 ст.73, п.п 78.1.1 п.п. 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України, п.14 Порядку періодичного подання інформації органам ДПС та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою КМ України №1245 від 27.12.2010р.

На вказаний запит позивачем надано відповідь за вих. № 0205-1 від 02.05.2018 року, в якій зазначено, що в силу положень п.73.3 ст.73 Податкового Кодексу України податковий орган надсилає запит на отримання інформації у разі наявності фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, а з отриманого запиту є незрозумілим, які саме порушення було допущено ТОВ "Будпромсистема". Оскільки ТОВ "Будпромсистема" не допускало порушення ст.ст. 185, 187, 198, 201 Податкового Кодексу України, а зазначені з запиті порушення стосуються контрагента позивача, відсутні підстави для надання інформації за вказаним запитом. Також зазначено, що за наслідками подання річної декларації за 2017 рік податковим органом була проведена камеральна перевірка в порядку ст.75 ПК України, зауважень щодо даних, зазначених в декларації від податкового органу не було, порушень не виявлено, отже в силу положень п.78.2 ст.78 Податкового Кодексу України існує заборона на проведення перевірки за вказаний період.

На підставі п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст.61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст.62, п.п. 75.1.2 п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 , п.п. 78.1.4 п.78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового Кодексу України, заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області винесено наказ № 4002 від 04 червня 2018 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Будпромсистема" у період з 05.06.2018 тривалістю 5 робочих днів.

Уповноваженими перевіряючими відповідача було здійснено вихід за податковою адресою підприємства позивача, проте, внаслідок відмови представника підприємства розписатися у направленні на перевірку, було складено акт відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представника або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу від 06.06.2018 року № 4206/20-40-14-21-07/40216114.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з того , що відмова позивача від надання інформації на письмовий запит контролюючого органу є безпідставною, а отже, спірний наказ про проведення позапланової перевірки за умови ненадання позивачем інформації та її документального підтвердження на письмовий запит податкового органу є обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 8 ОСОБА_1 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_1 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_1 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_1 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_1 України гарантується.

Згідно вимог ст.19 ОСОБА_1 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_1 та законами України.

Згідно ст. 22 ОСОБА_1 України ,права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_1, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 67 ОСОБА_1 України , кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.8 ОСОБА_1 України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Право на проведення контролюючими органами перевірки, в тому числі документальної виїзної визначено положеннями пункту 75.1. статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового Кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), при чому така перевірка повинна проводитися в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті Податкового Кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті Податкового Кодексу України.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового Кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту

Змістова конструкція цієї норми обумовлює наявність інформації, як така, що допускає порушення, але не обов'язково. Внаслідок отримання такої інформації, виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу із здійснення належного податкового контролю.

Належною формою реалізації такого обов'язку, є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації, яка потребує додаткової перевірки.

У випадку, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту у податкового органу існують підстави для її призначення.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового Кодексу України та постановою КМ України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності, серед іншого такої підстави: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит (пункт 16 Порядку).

Положення цього пункту Порядку, узгоджується з пунктом 73.3 статті 73 Податкового Кодексу України, яким також встановлено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи , погоджується із висновком суду першої інстанції , що запит податкового органу № 21594/10/20-40-14-21-16 містить всю необхідну інформацію, визначену приписами п.73.3 ст.73 Податкового Кодексу України, і обумовлений наявною у контролюючого органу інформацією, яка на його думку, свідчить про порушення платником податків податкового законодавства, і виявленою недостовірністю даних, що міститься у поданій платником податків податковій звітності.

Вказаний запит містить детальний опис обставин, за яких контролюючий орган дійшов висновку про необхідність витребування у позивача певних даних та їх документального підтвердження і які відповідно до наведеної вище норми є підставою для надсилання письмового запиту про подання інформації платнику податків.

Запит містить вказівку на порушення ТОВ "Будпромсистема" ст.ст. 185, 187, 198, 201 Податкового Кодексу України щодо наявності чи відсутності яких мається намір провести перевірку .

Також , на виконання вимог п. 73.3 ст. 73 Податкового Кодексу України та п.12 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженому постановою КМ України № 1245 від 27.12.2010 запит містить перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, і печатку контролюючого органу.

Колегія суддів зазначає , що використання відповідачем податкової інформації, що міститься в інформаційних системах податкового органу відповідає положенням ст.ст. 71-74 Податкового Кодексу України.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Отже, направляючи вказаний запит позивачу, контролюючий орган реалізував свої повноваження, визначені законом, а у позивача виник обовязок надати відповідну інформацію у встановленому порядку та строки.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 30 січня 2018 року по справі № 813/1831/17.

Тобто , запит відповідає вищенаведеним вимогам законодавства, а тому на позивача покладався обов'язок щодо надання інформації на вказаний запит податкового органу.

Відповідно до статті 81 Податкового Кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Відтак, зважаючи на встановлений факт ненадання позивачем запитуваної інформації та документів відносно фінансово-господарських взаємовідносин з контрагенттом, тобто , невиконання встановленого законодавством обовязку, відповідачем у межах повноважень, визначених пп.78.1.1, 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України, призначена документальна позапланова виїзна перевірка позивача наказом № 4002 від 04 червня 2018 року, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для скасування даного наказу з зазначених позивачем підстав.

Щодо посилання представника позивача на те, що за наслідками подання річної декларації за 2017 рік податковим органом була проведена камеральна перевірка в порядку ст.75 ПК України, зауважень щодо даних, зазначених в декларації від податкового органу не було, порушень не виявлено, отже в силу положень п.78.2 ст.78 Податкового Кодексу України існує заборона на проведення перевірки за вказаний період, є помилковими , оскільки в розумінні вимог Податкового Кодексу України та виходячи з предметів камеральної та документальної перевірок, слід дійти висновку, що заборона, передбачена положеннями пункту 78.2 статті 78 Податкового Кодексу України застосовується в тому разі, якщо попередня перевірка платника податків була документальною, а камеральна перевірка встановлює наявність чи відсутність лише методологічних чи арифметичних помилок.

Посилання апелянта на окремі дефекти запиту про надання інформації не впливають на обов'язок позивача надати всю необхідну інформацію за запитом, оскільки така помилка чи відсутність або неповнота посилань на конкретні джерела отримання податкової інформації не повинні розглядатися як підстава для визнання запиту таким, що не відповідає вимогам пункту 73.3 Податкового кодексу України, та, як наслідок, бути підставою для визнання наказу про проведення податкової перевірки протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2018 року по справі 813/3033/16.

Крім того , згідно довідки з реєстру платників податків та листа з інформаційного реєстру , які додані до суду апеляційної інстанції , станом на момент прийняття запиту податковою адресою ТОВ «Зеніт-Трейд» визначено - м. Миколаїв, Центральний район, вул. Потьомкіна, буд. 78, лише з 27.10.2017р. адреса була змінена, що спростовує доводи апелянта стосовно суперечливих даних щодо адреси контрагента.

Доводи з посиланням на рішення Європейського суду по справі «Інтерсплав проти України», по справі «Федорченко та Лозенко проти України», по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії» , по справі «Булвес» АД проти Болгарії є безпідставними, оскільки такі рішення стосуються питань нарахування та повернення податків , а в даному випадку , спір стосується права податкового органу на отримання інформації від платника податків.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_2 Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 ,323,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОМСИСТЕМА" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2018 по справі № 820/4437/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 16.10.2018.