Справа № 465/721/18
Суддя: Гулієва М. І.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2018 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Гулієвої М.І.

при секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу №465/721/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови ГБ№090733 від 30.01.2018 року,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови ГБ№090733 від 30.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення щодо притягнення його до відповідальності за ст.183 КУпАП. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик поліції. У звязку із наведеним, накладено адміністративне стягнення у розмірі 119 грн. Дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а відтак просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.02.2018 року позовну заяву №465/721/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови ГБ№090733 від 30.01.2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків відповідно до вимог ст.ст.160, 161 КАС України.

Ухвалою суду від 07.03.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 29.03.2018 року.

Ухвалою суду від 16.05.2018 року закрито підготовче провадження по справі .Призначено судовий розгляд справи по суті .

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, представник позивача подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, 26.03.2018 року надіслав відзив на позов, просить у задоволенні позову відмовити.

Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з постанови ГБ №090733 від 30.01.2017 року, позивач 30.01.2018 р. о 10.00 год на М11 1 км+200 м здійснив виклик, що потребує допомоги поліції, по приїзду екіпажу 751 заявник повідомив ,що стоїть рекламний щит, який не містить повного переліку вакансій від центру зайнятості.

У відповідності до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обгрунтованість постанови по справі повязана з повним, всебічним і обєктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинності обовязок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як видно з оскаржуваної постанови, в такій інспектор УПП обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Більше того, відповідач на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови надав суду відеозапис, посилання на який, як на доказ в постанові посилання відсутнє, що підтверджує факт порушення вищенаведених положень при винесенні постанови.

При цьому, з відеозапису видно, що позивач при спілкуванні з інспектором поліції переконливо наполягає на скоєнні по відношенню до нього правопорушення, що також ставить під сумнів оскаржувану постанову, зокрема в частині наявності умислу в діях ОСОБА_1

Відповідно до п.6 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (наказ МВС №1376 від 06.11.2015 р.), усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Водночас, із долучених позивачем до позову оригіналів постанови ГБ №090733 від 30.01.2017 року та протоколу серії АА №152222 від 30.01.2018 року, суд вбачає, що такі виконані дрібним та нерозбірливим почерком, про що позивач зазначив в оскаржуваній постанові. В п.9 вказаної Інструкції визначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка, водночас, в протоколі та постанові такі не є ідентичними.

Крім того, судом встановлено, що постанова ГБ №090733 від 30.01.2017 року та протокол серії АА №152222 від 30.01.2018 року складені т.в.о. командира батальйону сержантом поліції ОСОБА_3, водночас, з листів ОСОБА_2 патрульної поліції у Льівській області Департаменту патрульної поліції від 20.03.2018 р. №Б-45/41/41/12/02-2018 та від 14.03.2018 р. № Б-38/1/41/12/02-2018, долучених позивачем до клопотання від 29.03.2018 р., вбачається, що сержант поліції ОСОБА_3 за період з 01.01.2018 р. на посаді командира батальйону не перебував та обовязків командира батальйону не виконував.

Відтак, суд не бере до уваги дані зазначені у постанові, оскільки при винесенні постанови не враховано заперечень позивача, не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не встановлено свідків події, та повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм

внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України,в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Однак, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у підтвердження правомірності прийнятого рішення.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 77, 90, 192, 210 211, 241 246, 250 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії ГБ №090733 від 30.01.2018 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Дата складення повного тексту рішення суду 12.10.2018 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1, 79041, м.Львів, вул.Ів.Багряного, 53/6, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, 79053, м.Львів, вул.Перфецького, 19

Суддя: М.І.Гулієва