Справа № 2-а-1469/11
Суддя: Васильченко О. В.
Дата ухвалення: 2011-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2011

Суддя Подільського районного суду міста Києва Васильченко О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУПФУ в Київській області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач проживає в АДРЕСА_1, яке віднесене відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 р. до зони посиленого радіоекологічного контролю, відноситься до четвертої категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в ГУПФУ в Київській області, є не працюючим пенсіонером та отримує доплату за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у сумі 5,20 грн. Крім цього, позивач отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю. Однак, зазначені виплати відповідачем здійснюються у значно менших розмірах ніж це передбачено Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС».

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 25 березня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог, що стосуються періоду з 09.07.2007 по 13.08.10 рр. залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення з адміністративним позовом до суду без поважних причин (а.с. 21).

З письмових заперечень представника відповідача вбачається, що проти задоволення позову він заперечує та вказує на те, що позов не підлягає задоволенню, так як вимоги чинного законодавства при виплаті пенсії позивачу дотримуються, а обчислення підвищень до пенсії проводиться в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (а.с. 25-27).

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є непрацюючим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУПФУ в Київській області та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі віднесеної до 4-ї категорії; доплату за постійне проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, як непрацюючому пенсіонеру.

Позивач являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 24.11.1993 року Київською облдержадміністрацією (а.с. 12).

Позивач постійно проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 11), яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106 віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно зі ст. 49 Закону України № 796-12 від 28.02.1991 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС», пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної допомоги; додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції від 28.02.1991 року, громадянам, які працюють або постійно проживають на території посиленого радіоактивного забруднення, проводиться оплата в таких розмірах: - в зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 було визнано неконституційним п. 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни в ст. 39 та в ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Конституційний суд дійшов до висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, а тому з 22 травня 2008 року діють положення статей 39 та 51 вказаного Закону, яка визначає, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю особам віднесеним до категорії 4 виплачується в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, а доплата до пенсії особам, які проживають в зоні посиленого радіоекологічного контролю виплачується у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, так як відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, а тому позивач має право на отримання вказаної додаткової пенсії та доплати за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, у зв'язку з чим вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст. 39 та ч. 3 ст. 51 цього Закону підлягають задоволенню за період з 14 серпня 2010 по день винесення постанови.

Що ж стосується вимоги позивача щодо зобов'язання ГУПФ України в Київській області щомісячно, з 01.02.2011 р. нараховувати та виплачувати додаткову пенсію та доплату до пенсії в розмірі мінімальної заробітної плати, діючої на момент проведення виплати, то вона задоволенню не підлягає, оскільки суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання органів державної влади виконувати будь-які зобов'язання в майбутньому, оскільки порушення яких-небудь прав, свобод та законних інтересів ще не відбулося.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 28.02.1991 року, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/ 2008, ст. ст. 5, 6, 17, 159-163, 183-2, 256 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком та доплати непрацюючим пенсіонерам, що проживають на території посиленого радіологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. ст. 39, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 14 серпня 2010 року по 15 квітня 2011 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2, ч. 1 ст. 256 КАС України постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Васильченко О. В.