Справа № 814/1219/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 р. № 814/1219/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика", АДРЕСА_1, 54018

до відповідача:Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України, вул. Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017

про:визнання протиправним та скасування рішення від 11.01.2018 № UA50400/2018/000003/2, стягнення коштів в сумі 21451,09 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 11.01.2018 року № UA504000/2018/000003/2 про коригування митної вартості товарів , розрахованої ТОВ "Роскосметика" за методом, визначеним ст. 58 Митного кодексу України , тобто за ціною Контракту № ІМ14-12-2 від 14.12.2017р., укладеного з компанією "LLUCH ESSENCE", та стягнути з відповідача кошти у розмірі 21451,09 на відшкодування шкоди, заподіяної цим протипрвним рішенням.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем протиправно прийнято рішення про коригування митної вартості товару, оскільки позивачем на вимогу митниці надані усі документи, що підтверджують митну вартість товару.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки при проведенні перевірки правильності визначення митної вартості у митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо прийнятності заявленої декларантом ціни товару, тому рішення про коригування та картки відмови прийняті правомірно та скасуванню не підлягають.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

З'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Миколаївською митницею ДФС України 11.01.2018 року прийнято рішення № UA50400/2018/000003/2 про коригування митної вартості товарів (далі - Рішення), розрахованої ТОВ "Роскосметика" за методом, визначеним ст. 58 Митного кодексу України, тобто за ціною Контракту № ІМ 14-12-2 (далі - Контракт), укладеного між позивачем та компанією "LLUCH ESSENCE" 14.12.2017р.

В результаті прийнятого Рішення про коригування митної вартості:

1. митна вартість товару "етил бутиран" збільшилась з 2,3817 EUR до 2,884 EUR за

1кг, що збільшило митну вартість партії цього товару у розмірі 360 кг на 180,83 EUR (1 038, 28 EUR - 857,40 EUR (п. 28 та п. 30 Рішення про коригування митної вартості), що в свою чергу стало причиною:

- збільшення розміру мита на 9,9457 EUR;

- збільшення розміру ПДВ на 38,16 EUR.

Таким чином, витрати позивача збільшилися на 1 644,41 грн., що завдало йому шкоди.

2. Митна вартість товару "апельсинова олія" збільшилась з 9,7729 EUR до 12,0796 EUR за 1 кг, що збільшило митну вартість партії цього товару у розмірі 1211 кг на 793,42 EUR (14 628,40 EUR - И 834,98 EUR (п. 28 та п. 30 рішення про коригування митної вартості), що в свою чергу стало причиною збільшення розміру ПДВ на 558.68 EUR.

Таким чином, витрати позивача збільшилися на 19 378,40 грн., що завдало йому витрат.

3. Митна вартість товару "ациклічні альдегиди транс-4-деценаль FG" збільшилась з 205,308 EUR до 210,4968 МЖ за 1 кг, що збільшило митну вартість партії цього товару у розмірі 10 кг (в Рішенні про коригування митної вартості відповдіач помилково зазначив розмір партії цього товару в 5 кг) на 51,888 EUR (2 104,968 EUR - 2 053,08 EUR - п. 28 та п. 30 Рішення про коригування митної вартості), що в свою чергу стало причиною збільшення розміру ПДВ на 10,38 EUR.

Таким чином, витрати позивача збільшилися на 354,82 грн., що завдало витрат.

4. Митна вартість товару "парацимен" збільшилась з 4,8060 М до 5,0209 МЖ за 1 кг. що збільшило митну вартість партії цього товару у розмірі 50 кг на 10,745 М, що в свою чергу стало причиною збільшення розміру ПДВ на 2,149 EUR.

Таким чином, витрати позивача збільшилися на 73,46 грн., що завдало йому шкоди.

Вказане свідчить, що позивачу прийнятим Рішенням про коригування митної вартості товарів була завдана матеріальна шкода у розмірі 619,319 EUR (48,11 EUR + 558.68 EUR + 10,38 EUR + 2,149 EUR), тобто 21 451,09 грн. (1 644,41 грн. + 19 378,40 грн. + 354,82 грн. + 73,46 грн.).

Крім того, відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що застосування методу визначення митної вартості товару за ціною контракту, є необгрунтованим, оплата за контрактом позивачем здійснена не була, позивачем не надано відповідно до п.6 контракту від 14.12.2017р. серитфікат про проходження товару, сертифікат аналізу, сертифікат безпеки та інші підстави для прийняття рішення про відмову в коригуванні митної вартості товарів, що імпортуються.

Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що його права порушені та звернувся до суду з відповідним позовом.

Позивачем 10.01.2018р. згідно контракту № ІМ14-12-2 від 14.12.2017р. імпортовано на митну територію України ароматизовані речовини. Зазначений товар і товаросупровідні ддокументи подані до митного контролю згідно з митною декларацією від 10.01.2018р. UA504180/2018/000080 шляхом електронного декларування.

Митна вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору(контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

При здійсненні аналізу та оцінки ризиків щодо митної декларації спрацювала Автоматизована система аналізу та управління ризиами за кодом 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів" з коментарем "Необхідно перевірити достовірність складових митної вартості товарів, а саме додаткові нарахування до ціни угоди. Відповідно до умов поставки, до ціни угоди не включені витрати на працевлаштування та/або навантаження. При цьому відповідні витрати не включені до митної вартості. Перевірити повноту декларування складових митної вартості".

Відповідачем було витребувано документи у позивача, які підтверджують заявлену митну вартість товарів. За результатами розгляду документів, відповідачем встановлено, що подані документи не містять всіх даних щодо числових значень складових митної вартості товарів.

Митницею у відповідності до ст. 57 Митного кодексу України була проведена процедура консультації шляхом витребування додаткових документів.

Обгрунтування причин коригування митної вартості у відповідності з вимогами ст. 55 Митного кодексу України зазначено у графі 33 Рішення від 11.01.2018р., яке у встановленому порядку направлено позивачу.

Відповідно до ч.6 ст.307 Митного кодексу України, ТОВ "Роскосметика" подало 12.01.2018р. митну декларацію № UA50400/2018/000121 за митною вартістю, визначеною митним органом.

Згідно зі ст. 49 Митного Кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 53 МК України передбачає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 цієї статті перелічені документи, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з п.2 ч. 6 ст. 54 вказаного Кодексу митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 Митного кодексу України. Так, відповідно до вказаної правової норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та додаткові документи, які у нього були в наявності.

Сторони контракту - компанія "LLUCH ESSENCE" та ТОВ "Роскосметика" у п.2, п.3 контракту про загальну сму контракту, яка склала 607421,45 євро та умови поставки й сплати товару, що імпортується.

Відповідно до ст. ст. 189,190 Господарського Кодексу ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Суб'єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Відповідно до ст.11 Закону України Про ціни та ціноутворення вільні ціни встановлюються субєктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Таким чином субєкти господарювання є вільними у визначенні умов договору, у т.ч. визначенні ціни договору, за виключенням цін на товар, ціни на який підлягають державному регулюванню. Жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обовязки сторін зовнішньоекономічного контракту зазначати у договорі відомості про знижку та обґрунтовувати їх розмір. Розбіжностей у документах, наданих позивачем для митного оформлення, щодо вартості товарів немає. Розмір цін за одиницю товару до контракту відповідає розміру цін у інвойсах. Надані позивачем документи також не містять ознак підробки.

Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Згідно з ч.1 ст.62 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Митниця прийняла рішення, в якому скоригувала ціну товару за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, якими скоригувала ціну товару за іншою формулою.

Наявність в базі даних інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж встановлено позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару ( його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору, тому вимогу щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 11.01.2018 року № UA504000/2018/000003/2, належить задовольнити.

Позовну вимогу в частині стягнення з відповідача коштів в розмірі 21451,09 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, належить залишити без задоволення виходячи з наступного.

Законом України від 21.12.2016р. № 1797-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" з 01.01.2017р. внесено зміни до ст. 43 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України зазначено, що платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобовязання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

У позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до винесеного відповідачем рішення про коригування митної вартості, було додатково сплачено митні платежі, які у зв'язку з скасуванням оскаржуваного рішення судом, підлягають поверненню.

Також пунктом 15 наказу МФУ від 15.12.2016р. № 1146 "Про затвердження Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань та пені" визначено, що сума належна до повернення обліковується за двними інформаційних систем як помилково та/або надміру сплачена, в іншому випадку, орган ДФС у строки готує та напрвляє платнику письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.

Відповідно до ст.301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

В постанові Верховного Суду України від 12.04.2016, у справі № 813/7851/13-а , зазначено, що: Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з поверненням помилково та/або надмірно сплачених митних платежів.

Ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, що встановлені у ст.301 МК України, ст.43 ПК України та ст.45 БК України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення, на підставі його заяви та у визначений термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

При цьому повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

За таких обставин, позов належить задовольнити частково.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" (АДРЕСА_1, 54018, ) до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України (вул. Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 11.01.2018 року № UA504000/2018/000003/2 про коригування митної вартості товарів, розрахованої ТОВ "Роскосметика" за методом, визначеним ст. 58 Митного кодексу України, тобто за ціною Контракту № ІМ14-12-2 від 14.12.2017р. укладеного з компанією "LLUCH ESSENCE".

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України (вул. Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роскосметика" (АДРЕСА_1, 54018, ) судовий збір в розмірі 1762,00 грн., сплачений платіжним дорученням № 1003 від 16.05.2018р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов