Справа № 592/9353/18
Суддя: Косолап М. М.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/9353/18
Провадження №2-а/592/381/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі судді Косолап М.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

у с т а н о в и в:

24.07.2018 р. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом і просить: скасувати постанову по справі про адмінінстративне правопорушення серії НК №772540 винесену 16.07.2018 р. поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області рядовим поліції ОСОБА_2 (далі відповідач) про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.07.2018 р. відповідач виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП якою наклав на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до оскаржуваної постанови здійснюючи зупинку на вимогу поліцейських він не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п.п. 9.9. б ПДР України. Вважає постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, а дії відповідача при її винесені протиправними. Вказує, що диспозиція ч. 2 статті 122 КУпАП передбачає порушення користування попереджувальними сигналами, до яких відноситься і увімкнення аварійної світлової сигналізації, але лише попереджувальними сигналами, які інформують про початок руху чи зміну його напрямку та не встановлює адміністративної відповідальності за не увімкнення аварійної світлової сигналізації при здійснені зупинки на вимогу працівника поліції. Ніякої вимоги з боку працівників поліції про здійснення зупинки його транспортного засобу не було. Поліцейський автомобіль рухався позаду нього з увімкненим синім проблисковим маячком та він здійснив зупинку автомобіля за своєю ініціативою. Оскільки ПДР України він не порушував та інших причин для його зупинки не було, така зупинка є незаконною.

Ухвалою суду від 14.09.2018 р. відкрито провадження у справі без повідомлення учасників справи.

09.10.2018 р. відповідачем надав відзив на позовну заяву і у задоволенні позовних вимог просить відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що 16.07.2018 р. під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху приблизно о 11 год. 19 хв. у м. Суми на проспекті ОСОБА_3, поблизу будинку № 19, було виявлено як водій транспортного засобу ОСОБА_4 350, реєстраційний номер НОМЕР_1, який не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч, у звязку з порушенням правил дорожнього руху на вимогу працівників поліції зупинитись, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію на авто, яким керував, чим порушив п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху України. Зупинка автомобіля позивача відбулася через порушення вимог Правил дорожнього руху України. Зазначає, що він підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, до яких зауважень не виникло, пояснив позивачу, що він порушив вимоги п. 33.4.2 та 9.9 «б» Правил дорожнього руху України - після зупинки транспортного засобу працівниками поліції у звязку з порушенням правил дорожнього руху, а саме дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію на авто яким керував, розяснив його права та розглянувши матеріали адміністративної справи, виніс постанову серії НК № 772540 у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Оголосив постанову та вручив її копію позивачу.

Зясувавши обставин в адміністративній справі, підтверджені тими доказами, які були надані сторонами, суд встановив наступне.

16.07.2018 р. в м. Суми по проспекту М. Лушпи, 19, поліцейським роти № 2 батальйону УПП в Сумській області рядовим поліції ОСОБА_2 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 772540, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ S350, номерний знак НОМЕР_1 біля будинку 19 по проспекту М. Лушпи у м. Суми не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки автомобіля на вимогу поліцейського, чим порушив вимоги п.п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП. Причиною зупинки було невиконання вимог дорожнього знаку 33.4.2 «Рух праворуч» та здійснення повороту ліворуч біля буд. № 1/3 по вул. Героїв Крут в м. Суми (а.с. 4).

У постанові (пункт 10) позивач власноручно зазначив, що не згоден з постановою зупинився не на вимогу поліції.

За вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху України) учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 9.9 «б» Правил дорожнього руху передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У постанові зазначено про долучення відеозапису (пункт 8 постанови).

З наданого відповідачем відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля вбачається, що автомобіль MERSEDES-BENZ здійснює виїзд з прилеглої території автозаправки на головну дорогу вулицю ОСОБА_5 в м. Суми, при цьому здійснює поворот ліворуч та продовжує рух. На перехресті вулиць ОСОБА_5 та проспект Михайла Лушпи здійснює поворот праворуч та зупиняється. Автомобіль MERSEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 з моменту виїзду з прилеглої території ліворуч на вул. ОСОБА_5 до моменту його зупинки на проспекті ОСОБА_3 постійно перебував у полі зору відеореєстратора патрульного автомобіля.

З відеозаписів з нагрудної камери поліцейських (зокрема, запису DSJХ300096_ВМ00096, дата 16.07.2018 р.) вбачається, що у автомобіля який зупинився і до якого підходить інспектор поліції під керуванням ОСОБА_1 не ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує факт наявності дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», на його доводи щодо відсутності доказів правопорушення відповідачем демонструється відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля. Позивач починає повідомляти що юрист, працював у прокуратурі, вказує, що на відео не його автомобіль та наявність у місті Суми 15 аналогічних автомобілів, оскільки він ними торгує, неодноразово вимагає відтворити відеозапис. Заперечує порушення вимог знаку 4.2 «Рух праворуч», вказує, що виїжджав зовсім з іншої сторони (час відеозапису 11 год. 23 хв. 48 сек.). Позивачу відповідачем розяснено права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Під час розгляду справи інспектором поліції позивач неодноразово вказував на відсутність підстав його зупинки (час відеозапису 11 год. 29 хв. 56 сек. та 11 год. 36 хв. 50 сек.). Проте, після повідомлення інспектором патрульної поліції про порушенням ним вимог п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху України - не ввімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, позивач почав заперечувати здійснення зупинки на вимогу інспектора поліції (запис DSJХ300108_ВМ0108, дата 16.07.2018 р.). Вказував, що зупинився через головний біль та раптову появу поліцейських. У його автомобілі подвійне скло та не чутно звуковий сигнал. Він увімкнув поворот і зі своїх питань став.

Також відповідно до відеозаписів автомобіль під керуванням позивача зупинено між будинком 26 по вулиці Героїв Крут у м. Суми та будинком 49 по проспекту Михайла Лушпи у м. Суми, проте місцем складання оскаржуваної постанови та місцем вчинення правопорушення зазначено проспект Михайла Лушпи біля будинку 19.

Підставою зупинки транспортного засобу під керуванням позивача у постанові відповідач зазначив невиконання ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 33.4.2 «Рух праворуч».

Оскаржувана постанова кваліфікацію дій ОСОБА_1 за невиконання вимог дорожнього знаку 33.4.2 «Рух праворуч» не містить, разом з тим при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектор поліції посилався на застосування до нього стягнення на підставі ст. 36 КУпАП.

Частиною першою ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не було зясовано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, зокрема місце вчинення порушення пп. «б» п. 9.9 Правил дорожнього руху, місце складання постанови, яке саме правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративне правопорушення стало підставою зупинки транспортного засобу під керуванням позивача.

Встановлені судовим розглядом обставини вказують, що відповідач - субєкт владних повноважень приймаючи оскаржувану постанову не урахував усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню з надісланням справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

За наведених підстав позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 772540 від 16.07.2018 року якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) - Управлінню патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Косолап