Справа № 0540/8079/18-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

16 жовтня 2018 р. Справа №0540/8079/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Ушенко С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії, викладене у відмовах Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 8140/02/25 від 26.03.2018 та № 14038/02/25 від 22.05.2018, та зобовязати Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити та виплачувати йому пенсію за віком з 14.02.2018 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

В ході розгляду справи встановлено, що позовну заяву підписано ОСОБА_2, як представником позивача. На підтвердження повноважень представника до позовної заяви додано ксерокопію довіреності від 7 грудня 2017 року, виданої ОСОБА_1 у місті Рішон Ле-Ціон, Держава Ізраїль, на право представництва його інтересів, та ксерокопію аркушу (окремо), на якому проставлений апостиль від 14 грудня 2017 року. Ці ксерокопії засвідчені підписом ОСОБА_2 ТОВ «ОСОБА_3 офіс (Ізраїль-Україна)» у м. Запоріжжя.

Відповідно до частин 1, 2, 5, 6, 8, 9 статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про міжнародне приватне право», порядок видачі, строк дії, припинення та правові наслідки припинення довіреності визначаються правом держави, у якій видана довіреність.

Згідно зі статтею 13 цього Закону, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 №2933-III, Україна приєдналася до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (вчинена в Гаазі 5 жовтня 1961 року; далі - Гаазька Конвенція).

Згідно зі статтею 1 Гаазької Конвенції, ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Відповідно до статей 2, 3, 4 Гаазької Конвенції, кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Єдиною формальною процедурою, що може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 Конвенції апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Гаазька Конвенція набрала чинності для України 22 грудня 2003 року і застосовується у відносинах з Ізраїлем, яка також є країною-членом Конвенції.

Тож для цілей прийняття складеної в Державі Ізраїль довіреності, як документа, що підтверджує повноваження представника, та звільнення її від процедури легалізації, цей документ повинен містити апостиль або бути скріпленим з апостилем.

Копія довіреності на представництво інтересів у суді, що видана ОСОБА_1 на імя ОСОБА_2, не відповідає вимогам частини 9 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України та статтям 3, 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, оскільки не містить штампу апостиля та не легалізована в установленому законом порядку.

До позову долучено ксерокопію апостилю, вчиненого на окремому аркуші з перекладом, офіційність якого не завірена.

Відтак, суд прийшов до висновку, що долучені до позовної заяви ксерокопії довіреності від 07.12.2017 та апостилю від 14.12.2017, які всупереч вимогам частини 5 статті 59 КАС України завірені 31.08.2018 особисто ОСОБА_2 у місті Запоріжжя, не є належними документами, що підтверджують повноваження представника позивача на ведення справи в суді та здійснення від імені позивача його процесуальних прав та обов'язків.

За змістом статей 55 - 60 КАС України, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку. Повноваження представника фізичної особи можуть підтверджуватись, зокрема, довіреністю, виданою цією фізичною особою, або копією такої довіреності, засвідченою у встановленому законом порядку чи підписом судді.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи те, що належні докази, які б підтверджували повноваження представника позивача на підписання та подання даної позовної заяви від імені ОСОБА_1 відсутні, суд в ухвалі від 10.09.2018 дійшов передчасного висновку щодо подання позовної заяви особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, та відсутності підстав для повернення позовної заяви, а, отже, позовна заява підлягає залишенню без розгляду, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Згідно ч. 4 ст. 240 КАС України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

При поданні цього позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, зокрема, в разі залишення заяви або скарги без розгляду.

Відтак, сплачений судовий збір може бути повернутий особі, яка його сплатила, за її клопотанням.

Керуючись статтями 59, 171, 240, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Повний текст ухвали складено 16 жовтня 2018 року.

Суддя Ушенко С.В.