Справа № 1640/2742/18
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2742/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про:

- визнання неправомірним та скасування рішення Лубенського ОУПФУ від 19 червня 2018 року №346 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Лубенського ОУПФУ здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі фактичної заробітної плати в розмірі 2317,38 крб за період роботи за 1 неповний місяць (червень) з 08 червня 1986 року по 30 червня 1986 року по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі довідки від 30 жовтня 2017 року №9, виданої Товариством з додатковою відповідальністю "Агропромтранс", починаючи з 08 грудня 2017 року, із врахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії виходячи із заробітної плати, що мала бути ним одержана за роботу в зоні відчуження з урахуванням нормативних документів, з яких нещодавно було знято гриф "Таємно". У зв`язку з чим вважає незаконним оскаржуване рішення відповідача, яким відмовлено у перерахунку його пенсії на підставі довідки ТзДВ "Агропромтранс" від 30.10.2017 №9, де його заробітна плата за червень 1986 року була приведена у відповідність із урядовими нормативними документами, з яких нещодавно було знято гриф "Таємно".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи.

30.08.2018 Лубенським ОУПФУ надано відзив на адміністративний позов, в якому останнє заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано підтверджуючих документів про те, що ТзДВ "Агропромтранс" являється правонаступником Лубенського РТП та обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за червень 1986 року товариством проведено з порушенням норм чинного законодавства на підставі різних законодавчих актів, що застосовувалися в різні періоди для обчислення заробітку за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відтак, перерахунок пенсії не може проводитися на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним бухгалтерським документам.

31.08.2018 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій останній вказує на безпідставність усіх наведених Лубенським ОУПФУ у відзиві обставин.

Позивач в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявні докази, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд вирішив розглядати справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) є пенсіонером та учасником ЛНА на ЧАЕС І категорії, та інвалідом 2 групи. Пенсію отримує через Лубенське ОУПФУ.

Працюючи водієм 3 класу в автопарку Лубенського транспортного підприємства у 1986 році був призваний на військові збори, де у складі військової частини НОМЕР_2 виконував роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 по 04.09.1986. Після виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС знову повернувся до попереднього місця роботи.

Отримавши захворювання під час виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримав 2 групу інвалідності, що пов`язана з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримує пенсію через Лубенське ОУПФУ.

За змістом матеріалів пенсійної справи пенсія по інвалідності позивачу обчислена з урахуванням довідки про заробітну плату від 07.05.2014 №38/12, виданої Полтавською облдержадміністрацією з врахуванням заробітної плати за роботу в зоні відчуження за липень - вересень 1986 року.

За змістом позовної заяви, у подальшому ОСОБА_1 стало відомо, що грошове забезпечення йому було нараховане та виплачене без врахування документів, які на той час були під грифом таємно та для службового користування і діяли на той час та є чинними тепер:

- Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- Постанова ЦК КПРС Президії Верховної ради СРСР Ради міністрів СРСР ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 "Про умови праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції";

- Розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 №964 РМ СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати";

- Розпорядження РМ СРСР від 23.05.1986 №1031 "Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС";

- Постанова РМ СРСР, ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища";

- Постанова РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 "Про умови праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ зони Чорнобильської АЕС";

- Постанова РМ УРСР від 08.05.1986 №168-5 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій та установ зони Чорнобильської АЕС";

- Лист Держкомпраці УРСР від 23.09.1986 №136-с "Про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовослужбовців";

- Лист Держкомпраці УРСР від 13.04.2001 №03-3/1652-018-213 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища";

- Рішення Урядової комісії від 02.02.1978 №351.

У зв`язку з тим, що вимоги перелічених актів не були враховані при обчисленні заробітної плати позивача за відповідний період, ОСОБА_1 звернувся до ТзДВ "Агропромтранс" за перерахунком заробітної плати за період роботи у зоні відчуження в 1986 році.

Заробітна плата за час перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС була перерахована з врахуванням нормативних документів, які діяли на час його перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та ТзДВ "Агропромтранс" була видана нова довідка від 30.10.2017 №9 з перерахованою заробітною платою для подачі її до Лубенського ОУПФУ для нарахування пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Оскільки основна частина виконання робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 припадає саме на червень 1986 року розрахунок оплати праці останньому, як такому, що був призваний на військові збори для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, проведено саме за вказаний неповний місяць в наступному порядку: визначено середньоденну заробітну плату; нараховано середній заробіток за місцем постійної роботи за червень; визначено розмір тарифної ставки; нараховано за місцем постійної роботи 100 відсотків тарифної ставки за відповідний період; визначено сумарну кратність оплати праці за червень 1986 року; визначено погодинну оплату праці із середньоденної заробітної плати за постійним місцем роботи при режимі 8-годинного робочого дня та при режимі 6-годинного робочого дня у зоні ЧАЕС; нараховано заробітну плату за період роботи у зоні відчуження за червень з урахуванням сумарної кратності; обчислено загальну суму нарахованої оплати праці за червень 1986 року; додано до суми обчисленого заробітку премію 400 крб.

Отримавши дану довідку з перерахованою заробітною платою, позивач звернувся до Лубенського ОУПФУ із заявою від 08.12.2017 про перерахунок його пенсії.

Рішенням Лубенського ОУПФУ від 22.12.2017 №510 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно заяви від 08.12.2017 та довідки про заробітну плату від 30.10.2017 №9, виданої керівником ТзДВ "Агропромтранс", так як не надано підтверджуючих документів про те, що ТзДВ "Агропромтранс" являється правонаступником Лубенського РТП.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його у судовому порядку до Полтавського окружного адміністративного суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 у справі №816/311/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Лубенського ОУПФУ про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Лубенського ОУПФУ від 22.12.2017 №510 про відмову у перерахунку пенсії. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В результаті повторного розгляду питання щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 08.12.2017 та довідки ТзДВ "Агропромтранс" про заробітну плату від 30.10.2017 №9, Лубенським ОУПФУ прийнято рішення від 19.06.2018 №346 про відмову в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з ненаданням підтверджуючих документів про те, що ТзДВ "Агропромтранс" являється правонаступником Лубенського РТП та обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за червень 1986 року товариством проведено з порушенням норм чинного законодавства (обчислення заробітку проведено на підставі різних законодавчих актів, що застосовувалися в різні періоди для обчислення заробітку за періоди роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС).

Так, у рішенні управління зазначає, що для застосування показників кратності до годинної тарифної ставки, підвищеної на 100 відсотків, як це проведено ТзДВ "Агропромтранс", підстави відсутні (роз`яснення Держкомпраці УРСР і Укрпрофради від 08.01.1987 №05/2-25-2, №03-51-8). Факт виплати одноразової премії, передбаченої підпунктом 3 пункту 1 постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 в розмірі 400 карбованців, документально не підтверджено, що ставить під сумнів обґрунтованість її включення до складу заробітної плати ОСОБА_1 для обчислення пенсії в розмірі фактичних збитків. Згідно записів трудової книжки заявник на час призову на військові збори з ліквідації наслідків на ЧАЕС працював з 03.02.1986 по 01.02.1993 в автопарку Лубенського ремонтно-транспортного підприємства (РТП). Розпорядженням від 08.12.1992 №232 А представника Президента України у Лубенському районі на базі Лубенського РТП створено шість організацій орендарів. Підтвердження про те, що ТзДВ "Агропромтранс" являється правонаступником Лубенського РТП не надано. В зв`язку з ліквідацією Лубенського РТП заявником надавались документи до обласної комісії з визначення даних про заробітну плату, на підставі рішення якої видано довідку про заробітну плату від 07.05.2014 №38/12. При переході з 16.05.2014 з пенсії за віком на пенсію у розмірі фактичних збитків, розмір пенсії обчислено та на сьогодні виплачується з урахуванням довідки, виданої обласною державною адміністрацією.

Позивач не погодився з рішенням Лубенського ОУПФУ від 19.06.2018 №346, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Нормами статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі по тексту- Закон №796-XII ) передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до частини 1 статті 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі за текстом - Порядок №1210).

Позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 по 04.09.1986, що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_2 від 21.12.1992 та архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 09.04.2008 №42476.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986 - 1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища", листом Держкомпраці УРСР від 13.06.89 р. N 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 р. N 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року N 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. N 2488-рс. Повідомляється також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року N 168-5, від 10 червня 1986 р. N 207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року N 530-рс, від 16 грудня 1986 року N 694-рс, від 6 січня 1988 р. N 12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: N 4с від 9 травня 1986 року, N 58с від 11 червня 1986 року, N 132с від 16 вересня 1986 року, N 179с від 25 грудня 1986 року, N 8с від 22 січня 1988 року. Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.88 р. N 491-106 і розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 31.05.90 N ПП-22394 втратили чинність розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.86 р. N 1031-рс і абзац четвертий розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.86 р. N 964-рс. Роз`яснення Держкомпраці СРСР від 15.09.86 р. N 0595 та лист Держкомпраці УРСР від 23.09.86 р. N 136 розсекречені. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.06.1986 року №665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Отже, ТзДВ "Агропромтранс" визначена кратність із врахуванням розсекреченої постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7), оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Як передбачено пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" керівникам підприємств, установ та організацій надано право підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Виходячи з пункту 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, підпунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 № 207-7, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.10.1986 №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Відповідно до положень статті 3 Закону України "Про правонаступництво України" вказані нормативні акти не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України, іншими нормативними актами порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, не передбачені, у зв`язку з чим вони є діючими на теперішній час.

Зі змісту спірної довідки слідує, що розрахунок заробітної плати (грошового забезпечення) проводився на підставі постанови Ради Міністрів УРСР 10.06.1986 №207-7 та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Зазначені в довідці від 30.10.2017 №9 дані підтверджуються наданими позивачем до справи довідкою військової частини, архівною довідкою та розрахунковими відомостями (а.с. 80-90).

При цьому, суд зазначає, що відповідач не надав будь-які письмові докази, які б свідчили про незаконність цієї довідки. Таким чином, вказана довідка враховується та є належним доказом.

Доводи управління щодо проведення ТзДВ "Агропромтранс" обчислення заробітної плати позивача на підставі різних законодавчих актів, що застосовувалися в різні періоди для обчислення заробітку за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не на підставі первинних документів, судом оцінюються критично, з огляду на таке.

Переліченими вище нормативними актами були встановлені підвищення до фактичних складових заробітної плати окреслених осіб. В даному ж випадку дані підвищення не були своєчасно застосовані до обрахунку заробітної плати для призначення пенсії позивачу.

Однак, це в жодному випадку не означає, що позивач має бути позбавлений права на належну йому частину заробітної плати, хоч вона йому і не була нарахована своєчасно.

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013, з аналізу положень трудового законодавства слідує, що обсяг заробітної плати найманого працівника становлять винагорода за виконану роботу, про що йдеться у статті 94 Кодексу законів про працю України і статті 1 Закону України "Про оплату праці", та гарантовані державою виплати, передбачені у статті 12 Закону України "Про оплату праці".

Право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.

Таким чином, під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

При цьому, у випадку порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, строки звернення за усуненням таких порушень не застосовуються.

Тож ТзДВ "Агропромтранс" було зобов`язане здійснити перерахунок заробітної плати позивача на підставі його звернення та включити до її складу своєчасно не застосовані підвищення.

Згідно з пунктом 4 частини 3 Порядку №1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Враховуючи, що основна частина виконання робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 припадала на червень 1986 року, а саме 23 дні, пенсія йому має обраховуватися згідно довідки від 30.10.2017 №9, виданої ТзДВ "Агропромтранс", виходячи із заробітної плати за червень 1986 року.

За змістом розрахунку заробітної плати до довідки від 30.10.2017 №9 перерахунок заробітної плати позивача за червень 1986 року здійснювався виходячи із роботи останнього 21 день червня 1986 року у ІІ зоні небезпеки та 2 дні червня 1986 року у І зоні небезпеки.

Частиною 6 Порядку №1210 передбачено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим врахування ТзДВ "Агропромтранс" у довідці від 30.10.2017 №9 до нарахованої оплати праці за червень 1986 року ОСОБА_1 премії у розмірі 400 крб.

Судом відхиляються як безпідставні доводи відповідача про те, що нормативно правові акти, якими встановлено виплату посадового окладу в подвійному розмірі та встановлено кратність за зонами небезпеки, не можуть застосовуватися одночасно, оскільки такі акти діяли одночасно та не суперечили один одному.

Стосовно доводів відповідача про не надання позивачем при перерахунку пенсії разом зі спірною довідкою документів на підтвердження того, що ТзДВ "Агропромтранс" являється правонаступником Лубенського РТП, суд вважає за доцільне зазначити, що питання правонаступництва між вказаними підприємствами досліджувалося в ході розгляду справи №816/311/18.

Так, у рішенні від 12.03.2018 у справі №816/311/18, яке набрало законної сили, суд встановив, що організація орендарів юридична особа "Агропромтранс" є правонаступником прав та обов`язків Лубенського ремонтно-транспортного підприємства в силу Закону.

Не зважаючи на це, управління вдруге відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки від 30.10.2017 №9 знову посилається на ненадання останнім доказів на підтвердження того, що ТзДВ "Агропромтранс" являється правонаступником Лубенського РТП.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В спірному випадку суд вважає, що відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не надано суду жодних доказів, що відомості, які містяться в довідці про заробіток позивача, виданої ТзДВ "Агропромтранс 30.10.2017 №9, містять неправдиві або недостовірні дані.

Суд зазначає, що відповідач не надав суду письмових доказів, які б свідчили про незаконність цієї довідки.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає відмову відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , на підставі наданих ним документів про заробітну плату за роботу з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за червень 1986 року, необґрунтованою, а тому суд вважає, що позовна вимога останнього про визнання неправомірним та скасування рішення Лубенського ОУПФУ від 19.06.2018 №346 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, зважаючи на те, що спірне рішення є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправними і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог в частині вимог про визнання неправомірним та скасування рішення Лубенського ОУПФУ від 19.06.2018 №346 та визнати його протиправним і скасувати.

Суд також погоджується з обраним позивачем способом захисту його порушених прав, а тому вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі фактичної заробітної плати в розмірі 2317,38 крб за період роботи за один неповний місяць (червень) з 08.06.1986 по 30.06.1986 по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі довідки від 30.10.2017 №9, виданої ТзДВ "Агропромтранс", починаючи з 08.12.2017, із врахуванням виплачених сум.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 8, м.Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 37710525) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 19 червня 2018 року №346 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно довідки про заробітну плату від 30 жовтня 2017 року №9, виданої Товариством з додатковою відповідальністю "Агропромтранс".

Зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі фактичної заробітної плати в розмірі 2317,38 крб за період роботи за один неповний місяць (червень) з 08 червня 1986 року по 30 червня 1986 року по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі довідки від 30 жовтня 2017 року №9, виданої Товариством з додатковою відповідальністю "Агропромтранс", починаючи з 08 грудня 2017 року, із врахуванням виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава