Справа № 804/2048/17
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2018 року м.Дніпросправа № 804/2048/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 р. (суддя Чорна Валерія Вікторівна) по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № та № від 17.03.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що оскаржувані ним податкові повідомлення-рішення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті податковим органом без достатніх на те правових підстав. Зокрема, позивач вказує про безпідставність висновків податкового органу, викладених в акті перевірки від 09.03.2017 р. № 13/28-10-46-10/36962487 щодо паперового характеру вчинених господарських операцій по ланцюгу постачання товарів (робіт, послуг): ТОВ «Альком Бізнес» - ТОВ «Оазіс» - ТОВ «Комфі Трейд», оскільки вказані висновки, на його думку, ґрунтуються на недостовірній інформації, використання якої суперечить судовим рішенням, які набрали законної сили. Зокрема, позивач посилається на безпідставність висновків відповідача про наявність розбіжностей між задекларованими даними ТОВ «Комфі Трейд» та ТОВ «Оазіс» за лютий 2014 року в сумі 171 588, 31 грн. через наявність судового рішення, що набрало законної сили, яким податковий орган було зобов'язано відновити показники податкової звітності ТОВ «Оазіс» за лютий 2014 року в усіх податкових базах даних, в тому числі по платникам податку на додану вартість. Також, позивач зазначає, що рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт декларування податкових зобов'язань з боку ТОВ «Альком Бізнес» у лютому 2014 року, які стали підставою для формування податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ «Оазіс». Позивач також стверджує, що всі господарські операції, що вчинені між позивачем та ТОВ «Оазіс» за лютий 2014 року, були реальними та підтверджуються первинними документами, наданими до перевірки. На момент вчинення господарських правовідносин контрагенти-постачальники товарів (робіт та послуг) по ланцюгу постачання товару мали необхідний обсяг правосуб'єктності та були зареєстровані як платники податку на додану вартість. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить визнати протиправним та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 17.03.2017 р., № від 17.03.2017 р.

Стягнуто з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» () судовий збір, сплачений згідно платіжного доручення № 156 215 від 22.03.2017 р. в сумі 7 726, 85 грн. (сім тисяч сімсот двадцять шість гривень вісімдесят п'ять копійок).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Комфі Трейд» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 18.02.2010 р. та перебуває на податковому обліку в Дніпропетровському управлінні Офісу великих платників податків ДФС як платник податків, в тому числі, податку на додану вартість.

Основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення.

Дніпропетровським управлінням ОВПП ДФС на підставі наказу № 432 від 03.03.2017 р., відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Комфі Трейд» з питання дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з TOB «Оазіс» (код за ) за період з 01.02.2014 по 28.02.2014 з податку на додану вартість, та за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 з податку на прибуток, за результатами якої складено акт № 13/28-10-46-10/36962487 від 09.03.2017 р.

Згідно висновків вказаного акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Комфі Трейд» податкового законодавства, а саме: п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п. 198.6 ст.198, ст.201 Податкового Кодексу України (зі змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати в бюджет у сумі 171 588,31 грн., у тому числі за лютий 2014 р. - на суму 171 588,31 грн.; п.138.2 ст.138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (зі змінами і доповненнями), внаслідок чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування від усіх видів діяльності за 2014 рік - в сумі 257 741 грн.

Позивачем за вих. № 000393/12-00/17 від 15.03.2017 р. подані заперечення до акту перевірки, які відповідачем залишено без задоволення.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки №13/28-10-46-10/36962487 від 09.03.2017 р., відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.03.2017 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 257 382 грн., у томі числі, за податковим зобов'язанням на суму 171 588 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 85 794 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 17.03.2017 р. про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 257 741 грн.

Позивач не погодившись з винесеними відповідачем податковими повідомленнями - рішеннями звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності винесених податковим органом податкових повідомлень-рішень.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3 ст. 200 ПК України).

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. В даному пункті перелічені обов'язкові реквізити, що мають міститися в податковій накладній.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК України).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Пунктом 201.10. ст. 201 ПК України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно пп. 138.2, 138.4 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З наведених законодавчих положень випливає, що право на зменшення об'єкта оподаткування податку на прибуток та податку на додану вартість на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Так, судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Комфі Трейд» мало господарські відносини з ТОВ «Оазіс» на підставі договору підряду № 2210 від 22.10.2013 року, відповідно до якого, на ТОВ «Оазіс» покладено зобов'язання з виконання підрядних робіт з монтажу світлодіодного обладнання на об'єктах ТОВ «Комфі Трейд».

Відповідно до цього договору, TOB «Оазіс» протягом лютого 2014 року від ТОВ «Комфі Трейд» отримано податкові накладні на виконання послуг на загальну суму 1 034 184,10 грн., в тому числі ПДВ 172 364,02 грн., а саме: № 6 від 28.02.2014 р. на загальну суму 1 029 529,94 грн., в тому числі ПДВ 171 588,32 грн.; № 7 від 28.02.2014 р. на загальну суму 4 654,16 грн., в тому числі ПДВ 775,69 грн.

Взаємовідносини між ТОВ «Комфі Трейд» і ТОВ «Оазіс» за період з 01.02.2014 по 28.02.2014 року відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, а суми ПДВ по вказаним податковим накладним включені до складу податкового кредиту наступних податкових періодів.

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано акти виконаних робіт за лютий 2014 року на загальну суму 1 034 184,10 грн., в тому числі ПДВ 172 364,02 грн., в тому числі: по виконанню сантехнічних робіт - акт №1 від 28.02.2014 р. на загальну суму 4 654,16 грн., в тому числі ПДВ 775,69 грн.; по виконанню робіт по заміні люмінесцентного освітлення на ЛЕД-освітлення на загальну суму 1 029530,04 грн., в тому числі ПДВ 171 588,34 грн. - акт №1 від 28.02.2014 на загальну суму 105 998,37 грн., в тому числі ПДВ 17 666,40 грн.; акт №2 від 28.02.2014 на загальну суму 113 710,10 грн., в тому числі ПДВ 18 951,68 грн.; акт №3 від 28.02.2014 на загальну суму 93 003,98 грн., в тому числі ПДВ 15 500,66 грн.; акт №4 від 28.02.2014 на загальну суму 133 874,26 грн., в тому числі ПДВ 22 312,38 грн.; акт №5 від 28.02.2014 на загальну суму 107 153,87 грн., в тому числі ПДВ 17 858,98 грн.; акт №6 від 28.02.2014 на загальну суму 75 482,20 грн., в тому числі ПДВ 12 580,37 грн.; акт №7 від 28.02.2014 на загальну суму 52 128,90 грн., в тому числі ПДВ 8 688,15 грн.; акт №8 від 28.02.2014 на загальну суму 105 442,78 грн., в тому числі ПДВ 17 573,80 грн.; акт №9 від 28.02.2014 на загальну суму 21 206,85 грн., в тому числі ПДВ 3 534,48 грн.; акт №10 від 28.02.2014 на загальну суму 72 130,11 грн., в тому числі ПДВ 12 021,68 грн.; акт №11 від 28.02.2014 на загальну суму 74 724,86 грн., в тому числі ПДВ 12 454,15 грн.; акт №12 від 28.02.2014 на загальну суму 74 673,66 грн., в тому числі ПДВ 12 445,61 грн.

Крім того, позивачем на підтвердження здійснених підприємством витрат на зазначені господарські операції надано аналіз рахунку 631 за період 2014 р., картки рахунку 1523, кошториси, а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат по об'єктах ТОВ «Комфі Трейд».

Оплату за надані послуги підтверджено рахунком-фактурою № СФ-0000017 від 12.02.14 на суму 1 029 529, 94, у тому числі ПДВ 171 588, 32 грн., та платіжними дорученнями на загальну суму 1 034 184, 1 грн., в тому числі ПДВ 172 364, 02 грн., а саме: № 35-199 від 05.03.14, № 35-1863 від 21.03.14, актами звірки взаєморозрахунків.

Поставка обладнання (ЛЕД-ламп та ЛЕД-труб) для виконання робіт з монтажу світлодіодного освітлення на об'єктах ТОВ «Комфі Трейд» здійснювалась ТОВ «Максус Україна» за договором поставки № 209 від 02.09.2013 р. згідно специфікацій та підтверджена наданими позивачем копіями видаткових та товарно-транспортних накладних на товар.

Також, надано документальне підтвердження наявності у позивача в оренді нежитлових приміщень, на яких були виконані роботи з монтажу світлодіодного обладнання.

Зазначені документи надавалися позивачем під час проведення податковим органом документальної позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Комфі Трейд», оформленої актом № 13/28-10-46-10/36962487 від 09.03.2017 р., проте, не були взяті до уваги відповідачем як документальне підтвердження реальності взаємовідносин з ТОВ «Оазіс» за лютий 2014 року з посиланням на встановлення відсутності факту реального вчинення господарських операцій.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

Таким чином, факт здійснення позивачем господарських операцій підтверджується наведеними вище відповідними первинними документами, які містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб та які були в наявності у відповідача під час проведення перевірки та досліджувалися ним, що ним не заперечується.

Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є документами первинного обліку.

Таким чином, вказані докази підтверджують реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Оазіс».

Крім того, як вбачається в акті перевірки, податковий орган посилається на акт про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 379/22-04/30878290 від 26.06.2014 р. щодо ТОВ «Оазіс» (код 30878290) за звітний період декларування ПДВ -лютий 2014 року з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських відносин з платником податків ТОВ «Альком Бізнес» (код 38902367) на підставі якого податковим органом здійснено коригування показників податкової звітності ТОВ «Оазіс», в тому числі, дії з виключення з усіх електронних баз даних Дніпропетровської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, в тому числі, з баз «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», з інформаційної бази даних «Податковий блок» та «Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Оазіс» за лютий 2014 року.

При цьому, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2014 р. у справі № 804/17037/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2015 р., визнано протиправними дії Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Оазіс», здійснених на підставі акту № 379/2204/30878290 від 26.06.2014 р. «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оазіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з платником податків ТОВ «Альком Бізнес» за лютий 2014 р.», та зобов'язано Дніпропетровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності ТОВ «Оазіс» в усіх податкових базах даних, які ТОВ «Оазіс» зазначило у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2014 р.

Також, відповідач в акті перевірки № 13/28-10-46-10/36962487 від 09.03.2017 р., обґрунтовуючи свою позицію щодо відсутності факту реального вчинення господарських операцій між ТОВ «Комфі Трейд» і ТОВ «Оазіс» посилається на акт № 614/26-58-22-07-17/38902367 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Альком Бізнес» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ «Сапсан-Юг», ТОВ «Добробут», ТОВ «Оазіс» за лютий 2014 року».

Водночас, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 р. у справі № 804/17331/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 р., визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в томі числі дії, які полягають у проведенні зустрічних звірок ТОВ «Альком Бізнес», за результатами яких складено акт від 20.06.2014 р. № 614/26-58-22-07-17/38902367 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Альком Бізнес» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ «Сапсан-Юг», ТОВ «Добробут», ТОВ «Оазіс» за лютий 2014 року»; визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Альком Бізнес», здійснені на підставі акту № 614/26-58-22-07-17/38902367 від 20.06.2014 р.; зобов'язано відповідача вилучити з електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та автоматизованих інформаційних систем АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі па рівні ДПІ України», АІС «Податковий Блок» та інших податкових баз інформацію, внесену па підставі акту від 20.06.2014 р. № 614/26-58-22-07-17/38902367, та відновити показники податкової звітності ТОВ «Альком Бізнес».

Отже, рішеннями суду, які набрало законної сили, показники податкової звітності контрагента позивача, в тому числі і по ланцюгу постачання були відновлені, тим самим усунені розбіжності щодо сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які стали підставою для висновку податкового органу щодо нереальності господарських операцій позивача та прийняття оскаржуваних податкових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що податкова інформація щодо контрагентів позивача, на підставі якої встановлено допущені останніми порушення, не є підставою для позбавлення позивача права на формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки невиконання свого зобов'язання однією із сторін господарських відносин не може вважатись підтвердженням наявності мети ухилення від сплати податків та отримання податкової вигоди іншою стороною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322, КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: Л.А. Божко