Справа № 1640/2782/18
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2782/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Голубенко В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування вимоги, податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій.

Позовні вимоги:

Визнання протиправними та скасування:

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.07.2018 року № Ф- на загальну суму 12375 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 27.07.2018 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 12656 грн 25 коп., з тому числі за податковим зобов`язанням в розмірі 10 125 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 2531 грн 25 коп.;

- податкового повідомлення-рішення від 27.07.2018 року № НОМЕР_2, яким нараховано грошове зобов`язання з військового збору в сумі 1054 грн 69 коп., з тому числі за податковим зобов`язанням в розмірі 843 грн 75 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 210 грн 94 коп.;

- рішення № НОМЕР_3 від 27.07.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 1237 грн 50 коп.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ФОП ОСОБА_1Ю.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - відпвідач, ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування вимоги, податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Справа розглядалася за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 18 серпня 2018 року Полтавський окружний адміністративний суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 вказано, що відповідач за наслідками документальної планової виїзної перевірки прийшов до невірного висновку про завищення суми вартості витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів від надання послуг вантажного автомобільного транспорту, за 2017 рік, яке відбулось за рахунок включення до їх складу витрат у розмірі 56250,01 грн, понесених на придбання транспортно-експедиційних послуг у ФОП ОСОБА_4

Позивачем наголошено на безпідставності такого висновку ГУ ДФС у Полтавській області, оскільки витрати по провадженню господарської діяльності з ФОП ОСОБА_5 у 2017 році через їх неоплату у звітному періоді взагалі не включалися ФОП ОСОБА_1 до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік.

З огляду на викладене, позивач просив визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.07.2018 року № Ф-, податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 року № НОМЕР_1, податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 року № НОМЕР_2, рішення № НОМЕР_3 від 27.07.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску.

03 вересня 2018 року відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов /а.с. 56-57 т.2/, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що оскаржувані рішення та вимога прийняті у зв`язку з наступними обставинами.

Завищення суми вартості витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів від надання послуг вантажного автомобільного транспорту за 2017 рік відбулось, на думку відповідача, за рахунок включення до їх складу витрат у розмірі 56250,01 грн, понесених на придбання транспортно-експедиційних послуг у ФОП ОСОБА_4, які не оплачені контрагенту - постачальнику та рахуються як кредиторська заборгованість станом на 31.12.2017. У зв`язку з завищенням витрат за 2017 рік на вказану суму, відповідачем нараховане зобов`язання зі сплати єдиного внеску, військового збору та застосовані штрафні санкції.

23 серпня 2018 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив /а.с.65-66 т.2/.

Повторно пояснено, що оскільки розрахунок з ФОП ОСОБА_4 за надані послуги не проведено, вказані суми за надані послуги до вартості витрат позивачем взагалі не відносились у 2017 році.

Зазначено, що висновки відповідача про включення витрат по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4 за надані послуги з вантажних перевезень згідно з актами передачі-приймання послуг № ОУ-0000100 від 13.12.2017, № ОУ-0000103 від 20.12.2017, № ОУ-0000106 до складу витрат за 2017 рік є безпідставними.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Надали детальне пояснення щодо фактичних обставин проведення фінансово-господарських операцій із посиланням на документи первинного бухгалтерського обліку.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 /ідентифікаційний номер / зареєстрований як фізична особа-підприємець 18 березня 2008 року за №0000656, взятий на податковий облік у контролюючому органі 19 березня 2008 року /а.с.14-15 т.1/.

Відповідно до ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців та громадських формувань основним видом діяльності позивача є 49.41 вантажний автомобільний транспорт.

19 червня 2018 року по 10 липня 2018 року, з продовженням строку проведення перевірки на 5 робочих днів з 04 липня 2018 року по 10 липня 2018 року, ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

За результатами проведеної перевірки складений акт від 13 липня 2018 року № 836/16-31-13-11-16/НОМЕР_4, яким зафіксовані порушення /а.с. 16-42 т.1/:

- пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено заниження податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 10 125 грн за 2017 рік;

- підпункту 2 частини 1 та частини 5 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у результаті чого встановлено заниження єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 12 375 грн 2017 рік;

- порушення підпунктів 1.1, 1.2, 1.4, 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податкове зобов`язання з військового збору за 2017 рік в загальній сумі 843,75 грн.;

- порушення підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, пункту 6 статті 128 Господарського кодексу України, а саме: включення до декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік неправдивих даних.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Полтавській області винесено:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.07.2018 року № Ф- на загальну суму 12375 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 12656 грн 25 коп., з тому числі за податковим зобов`язанням в розмірі 10 125 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 2531 грн 25 коп.;

- податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 року № НОМЕР_2, яким нараховано грошове зобов`язання з військового збору в сумі 1054 грн 69 коп., з тому числі за податковим зобов`язанням в розмірі 843 грн 75 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 210 грн 94 коп.;

- рішення № НОМЕР_3 від 27.07.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 1237 грн 50 коп.

Позивач, не погоджуючись з правомірністю спірних рішень, оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним податковим повідомленням-рішенням, рішенню та вимозі суд виходив із наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Полтавській області дійшло до висновку, що позивачем в порушення пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України завищено валові витрати відповідно до декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік на суму 56 250,01 грн.

Відповідно до п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно приписами п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є:

163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно п. 167.1 ст. 167 Податкового Кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пунктів 177.1-177.4 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 177.4.2 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством.

Висновки щодо правозастосування

Відповідач стверджував, що підставою для нарахування податковим повідомленням-рішенням від 27.07.2018 року № НОМЕР_1 суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 12656 грн 25 коп. стали висновки перевірки про неправомірне включення витрат по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4 за надані послуги з вантажних перевезень згідно з актами передачі-приймання послуг № ОУ-0000100 від 13.12.2017, № ОУ-0000103 від 20.12.2017, № ОУ-0000106 - до складу витрат за 2017 рік.

В ході судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження посилання контролюючого органу на завищення позивачем витрат у 2017 році від провадження господарської діяльності з ФОП ОСОБА_4

Під час проведення перевірки на підтвердження завищення позивачем витрат у 2017 році, було взято до уваги акти здачі-прийняття робіт№ ОУ-0000100 від 13.12.2017, № ОУ-0000103 від 20.12.2017, № ОУ-0000106 по взаємовідносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

Судом встановлено, що дійсно між позивачем (експедитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (перевізник) 23 червня 2015 року укладено договір №23.6-04 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів. Відповідно до умов договору останній зобов'язується виконувати роботи і зробити передбачені цим договором послуги з виконання перевезень вантажів по території України /а.с.65-66 т.1/.

На підтвердження виконання умов даного договору підписано вказані акти здачі-приймання робіт /а.с.70-72 т.1/.

В судовому засіданні позивач пояснив, що у 2017 році за вищевказаними актами здачі-приймання до витрат, які враховуються для визначення об'єкту оподаткування, не включав витрати по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4 на загальну суму у розмірі 56250,01 грн у 2017 році, на підтвердження чого надано таблицю доходів та витрат за 2017 рік /а.с. 43-61 т.1/.

В свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів свого твердження про включення позивачем своїх витрат по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4 на суму 56250,01 грн у 2017 році до складу валових.

Таких доказів не містить ані в акті перевірки, ані не надав їх відповідач у ході судового розгляду справи. Натомість судом досліджено завірені фотокопії книги обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_1 та у записах не виявлено витрат, вчинених на користь ФОП ОСОБА_4 у 2017 році за спірними актами виконаних робіт.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що контролюючим органом під час проведення перевірки та складання акту перевірки не було вірно розраховано розмір витрат, які позивач включив до декларації, відповідно, встановлене відповідачем завищення валових витрат у 2017 році у розмірі 56250,01 грн документально не підтверджено.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 12656 грн 25 коп., є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Оцінюючи податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 року № НОМЕР_2, яким нараховано грошове зобов`язання з військового збору в сумі 1054 грн 69 коп., суд виходить з наступного.

У зв`язку з висновком про заниження позивачем сум доходів у 2017 році, контролюючим органом зроблений висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме: невірне визначення суми нарахованих та сплачених платежів з військового збору за 2017 рік.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про необґрунтованість тверджень податкового органу відносно завищення позивачем валових витрат по операціям зі сплати вартості послуг перевезення та заниження доходів в цій частині, підстав для нарахування військового податку з таких доходів, відповідно до статті 163 Податкового кодексу,також немає.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 року № НОМЕР_2, яким нараховано грошове зобов`язання з військового збору в сумі 1054 грн 69 коп., є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку вимозі позивача про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.07.2018 року № Ф- на загальну суму 12375 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску від 27.07.2018 року № НОМЕР_3, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Положеннями пункту 6 статті 1 та частини 3 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені законом, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Судом встановлено, що висновок ГУ ДФС у Полтавській області про заниження необхідної до сплати суми єдиного внеску побудований лише на твердженні про заниження чистого оподатковуваного доходу.

У зв`язку з тим, що доводи позивача про заниження суми такого доходу не знайшли підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що відсутні підстави для висновку про заниження суми єдиного внеску за 2017 рік, а відтак і відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про протиправність вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.07.2018 року № Ф- на загальну суму 12375 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.07.2018 року № НОМЕР_3.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятих ним податкових повідомлень - рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп. і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (с. Новий Тагамлик, Машівський район, Полтавська область, 39432, рнокпп НОМЕР_4) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправними та скасування вимоги, податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про сплату боргу (недоїмки) від 27.07.2018 року № Ф-.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) від 27.07.2018 року № НОМЕР_1.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) від 27.07.2018 року № НОМЕР_2.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) № НОМЕР_3 від 27.07.2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (с. Новий Тагамлик, Машівський район, Полтавська область, 39432, рнокпп НОМЕР_4) витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 грн 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_6