Справа № 804/208/1624/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Справа № 804/208/1624/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 07.11.2017 року, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю згідно ухвали від 02 квітня 2018 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла адміністративна справа № 804/208/1624/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі позивач) до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 07.11.2017 року щодо відмови в обчисленні пенсії по Списку № 1 по довідкам № 5, 6 від 23.06.2011 року, виданих колективним підприємством «Електротехсервіс»;
- зобовязати Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області врахувати при перерахунку та обчисленні пенсії ОСОБА_2 довідки про заробітну плату № 5 та № 6 від 23.06.2011 року, виданих колективним підприємством «Електротехсервіс» з дня призначення пенсії, а саме з 26.09.2011 року.
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач звернувся до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробіток для обчислення пенсії, виданих КП «Електротехсервіс». Проте, відповідач спірним рішенням відмовив йому у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням вказаних довідок, у звязку з тим, що неможливо провести перевірку достовірності довідок та зарахувати заробітну плату, зазначену у довідках, оскільки КП «Електротехсервіс» визнано банкрутом та ліквідовано. При цьому, відповідачем проігноровано постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 08.02.2017 року, яким підтверджено пільговий стаж позивача. Вважає рішення відповідача від 07.11.2017 року про відмову в перерахунку пенсії протиправним, тому вимушений звернутись з даним адміністративним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження (суддя - Кононенко О.В.).
06 серпня 2018 року Розпорядженням № 2071 д було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 804/208/1624/18, у зв'язку із перебуванням судді Кононенко О.В. у тривалій відпустці.
03 липня 2018 року представником відповідача подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що позивач звернувся до Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням заробітку за період роботи з 1990-1997 роки в КП «Електротехсервіс». Однак, обовязковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами та іншого чинним законодавством не передбачено. У звязку з тим, що КП «Електротехсервіс» визнано банкрутом та ліквідовано, здійснити перевірку довідок №5 та №6 від 23.06.2011 року не має можливості, тому що вказана довідка не підтверджена первинними документами. Враховуючи вказане, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
13 липня 2018 року до суд надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що фактично відповідачем ігнорується рішення суду від 08.02.2016 року, а також факти в ньому встановлені, в тому числі відповідач не надає доказів того, які саме дії ним було вчинено для проведення перевірки первинних документів по даним викладеним у довідках №5 та №6.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 804/208/1624/18 було перерозподілено судді - Боженко Н.В.
Ухвалою суду від 10 серпня 2018 року прийнято справу до свого провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року у задоволені клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, як не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а саме - арбітражного керуючого ОСОБА_4
Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності в письмовому провадженні.
Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні за відсутності представника, в задоволені позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.
Згідно ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням поданих сторонами заяв та вимог ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.
При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2017 року № 821 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України", реорганізовано деякі управління Пенсійного фонду України шляхом приєднання їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Згідно переліку територіальних органів який міститься в постанові Кабінету міністрів України № 821: Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.
На підставі ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України, суд допускає процесуальне правонаступництво та замінює відповідача по справі Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії по Списку № 1 за період з 1990 року по 1997 рік з урахуванням довідок про заробітну плату № 5 та № 6 від 23.06.2011 року, виданих Колективним підприємством «Електротехсервіс».
З трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що останній в період з 05 березня 1983 року по січень 2002 року працював в Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні «Укрелектрочермет» (в подальшому перейменоване в Колективне підприємство «Електротехсервіс») на посаді електромонтера (в подальшому 4, 5) розряду по ремонту електроустаткування, зайнятим безпосередньо та постійно в основних цехах металургійних заводів.
Крім того, постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 року, яке набрало законної сили, зобов'язано Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_2 з 05 березня 1983 року по 31 січня 2002 року у Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні «Укрелектрочермет» на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 розділу ХV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 26 вересня 2011 року.
Проте, рішенням Комісії по розгляду звернень громадян ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 07.11.2017 року ОСОБА_2 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії по Списку № 1 по довідкам про заробітну плату № 5 та № 6 від 23.06.2011 року, у звязку з відсутністю можливості здійснити перевірку сум заробітної плати у наданих позивачем довідок про заробітну плату, у зв'язку з відсутністю первинних документів та інформації про адресу їх місцезнаходження.
Вважаючи таке рішення пенсійного органу протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок) (у редакції, чинній на час спірних правовідносин), довідка про заробітну плату (дохід) довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських обєднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Згідно з пунктом 2.23 Порядку, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
З аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Судом під час розгляду справи встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 24/5005/570/2012 від 02.11.2017 року було ліквідовано юридичну особу - Колективне підприємство "Електротехсервіс" та припинено провадження у справі. З огляду на означене, підтвердити достовірність сум заробітної плати, зазначених у довідках від 23.06.2011 року № 5, № 6 не має можливості.
У зв'язку з відсутністю відомостей, які б підтверджували нарахування, а крім того й виплату позивачеві зазначених у довідках сум (платіжні відомості тощо), відповідач не мав змоги провести перевірку довідок від 23.06.2011 року № 5, № 6 про заробітну плату за 1990-1997 роки.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у врахуванні для розрахунку пенсії довідок про заробітну плату від 23.06.2011 року № 5, № 6, виданих КП "Електротехсервіс" за період з січня 1990 року по грудень 1997 року, діяв правомірно та в межах Закону.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом України у постанові від 15 березня 2015 року (справа № 2-а/576/29/14) та Верховним Судом у постановах від 20.03.2018 року (справа № 527/1655/17) та від 12.06.2018 року (справа № 458/417/15-а).
Таким чином, неможливість проведення відповідачем перевірки первинних документів та відсутність доступу до таких документів не пов'язано з волею позивача, однак така обставина не означає, що відповідач має беззаперечно враховувати при призначенні пенсії довідки про заробітну плату, які не підтверджується жодними документами та містять сумнівні відомості.
Слід зазначити, що постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 лютого 2017 року вирішено питання саме зарахування до пільгового стажу періоду роботи, а не оплату такої праці та надана оцінка довідці №4 від 23 червня 2011 року, а не довідкам про заробітну плату №5 та №6 від 23.06.2011 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи зазначене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, повязані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.
Згідно з ч.5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 07.11.2017 року відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1