Справа № 810/4299/18
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2018 року № 810/4299/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
20 серпня 2018 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії на підставі вимог ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 р. №796 XII (далі Закон №796 - XII);

- зобов`язання відповідача провести з 1 січня 2018 р. перерахунок та виплату позивачу пенсії, обчисленої з п`ятикратно розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ст. 59 Закону №796 - XII, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с. 1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно було відмовлено позивачу в перерахунку з 1 січня 2018 р. пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, оскільки позивач є військовослужбовцем, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а отже, має право на такий перерахунок згідно з вимогами ч. 3 ст. 59 Закону №796 XII.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмовий відзив, в якому у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що обов`язковою умовою для здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ є умова набуття інвалідності під час проходження дійсної строкової служби. Зазначив, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 22 січня по 2 лютого 19856 р., працюючи на посаді водія станції швидкої допомоги в центральній районній лікарні Києво-Святошинського району, а не під час проходження дійсної строкової служи. Зазначив, що за таких обставин підстави для перерахунку пенсії відсутні (а.с. 48-50).

Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

За таких обставин на підставі вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд ухвалив подальший розгляд справ здійснювати в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

15 червня 2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати йому пенсію на підставі вимог ч. 3 ст. 59 Закону №796 XII (а.с. 32).

20 червня 2018 р. відповідач листом № 240/К-01 відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії. Вказана відмова обґрунтована тим, що дійсно з 1 жовтня 2017 р. підлягає перерахунку пенсія особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Проте, враховуючи, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи працюючи у Києво-Святошинській районній лікарні, підстави для перерахунку його пенсії відсутні (а.с. 33).

У зв`язку з тим, що позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом № 796-ХІІ.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон № 796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Як убачається зі ст. 1 вказаного Закону, він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах:

пріоритету життя та здоров`я людей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, повної відповідальності держави за створення безпечних і нешкідливих умов праці;

комплексного розв`язання завдань охорони здоров`я, соціальної політики і використання забруднених територій на основі державних цільових програм з цих питань та урахування інших напрямів економічної та соціальної політики, досягнень в галузі науки та охорони навколишнього середовища;

соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

використання економічних методів поліпшення життя шляхом проведення політики пільгового оподаткування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та їх об`єднань;

здійснення заходів щодо професійної переорієнтації та підвищення кваліфікації постраждалого населення;

забезпечення координації діяльності державних органів, установ, організацій та об`єднань громадян, що вирішують різні проблеми соціального захисту постраждалого населення, а також співробітництва і проведення консультацій між державними органами і постраждалими (їх представниками), між усіма соціальними групами під час прийняття рішень з соціального захисту на місцевому та державному рівнях;

міжнародного співробітництва в галузях охорони здоров`я, соціального захисту, охорони праці, використання світового досвіду організації роботи з цих питань.

Вимогами ст. 59 Закону України № 796-ХІІ визначено порядок нарахування пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Позивач є інвалідом 2-ї групи, та особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС № 1 (а.с. 13).

У період з 4 по 17 травня 1986 р. позивач приймав участь по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: 4-5, 7-8, 10-12, 14-17 травня 1986 р. - робота по благоустрою табору с. Оране; 6 травня 1986 р. - робота по ПуСО с. Копачі; 9 травня 1986 р. - зняття ґрунту м. Чорнобиль; 13 травня 1986 р. - зняття ґрунту м. Прип`ять, що підтверджується копіями маршрутного листа, довідки від 17 липня 1986 р. № 1/453, військового квитка серії НОМЕР_1 , наказу від 30 травня 1986 р. № 137-к, анкетою-запитом про підтвердження участі у ліквідації на ЧАЕС від 11 січня 2002 р. № 1/10(а.с. 16-21).

Так, позивач був призваний на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією маршрутного листа (а.с. 16).

15 червня 2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати йому пенсію на підставі вимог ч. 3 ст. 59 Закону № 796 XII (а.с. 32).

20 червня 2018 р. відповідач листом № 240/К-01 відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії. Вказана відмова обґрунтована тим, що дійсно з 1 жовтня 2017 р. підлягає перерахунку пенсія особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Проте, враховуючи, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи працюючи у Києво-Святошинській районній лікарні, підстави для перерахунку його пенсії відсутні (а.с. 33).

При вирішенні правомірності таких дій відповідача, судом враховано таке.

Вимогами ст. 59 Закону №796-XII (в редакції чинній до 1 жовтня 2017р.) було передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, вимогами ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII у редакції, чинній до 1 жовтня 2017 р., було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» ст. 59 Закону №796-ХІІ викладено в наступній редакції: «Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Закон № 2148-VIII в частині внесених змін, згідно Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності з 1 жовтня 2017р.

Отже, Законом № 2148-VІІІ розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи зазначене, ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Окрім того, згідно внесених змін суттєво змінився коефіцієнт, з якого необхідно здійснювати розрахунок пенсії, а саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження на п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

У зв`язку з цим, Урядом прийнято постанову від 15 листопада 2017р. № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою доповнено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011р. р. N 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пунктом 9-1.

Так, за правовою позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалах від 08 травня 2018 року (провадження №Пз/9901/33/18), від 21 травня 2018 року (провадження №Пз/9901/37/18) та від 13 червня 2018 року (провадження №Пз/9901/43/18) право на перерахунок пенсії згідно ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII виникає у зазначених осіб лише за наявності трьох умов у сукупності (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Так судом також враховано, що Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) здійснено правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1 вказаного Закону військовий обов`язок включає:

підготовку громадян до військової служби;

приписку до призовних дільниць;

прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу;

проходження військової служби;

виконання військового обов`язку в запасі;

проходження служби у військовому резерві;

дотримання правил військового обліку.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 2 Закону № 2232-XII види військової служби:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Як убачається з ч. 7 ст. 2 вказаного Закону, строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Вимогами ч. 1 ст. 15 Закону встановлено, що на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу.
Наявні матеріали справи свідчать, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, як військовозобов`язаний, який призваний на спеціальні збори, а не під час проходження ним дійсної строкової служби, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для перерахунку та виплати позивачу пенсії у порядку та у розмірах встановлених ч. 3 ст. 59 Закону №796-XII.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, чого не було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що і було зроблено відповідачем.

При вирішенні справи судом не може бути взято до уваги посилання позивача на обставини, викладені у позовній заяві, оскільки вони спростовуються наданими відповідачем доказами.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.