Справа № 754/3948/18
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/428/18
Справа №754/3948/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Кузнецової К.

за участі - позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в м. Києві старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Коробки Л.О. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2018 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до інспектора УПП в м. Києві старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Коробки Л.О. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 березня 2018 року о 22:30 ОСОБА_1 керуючи автомобілем КІА SOUL, який належить ОСОБА_3, за правом власності, державний номер: НОМЕР_1, рухався по вулиці Олександра Сабурова, від перехрестя с круговим рухом, пр-т Маяковського/вул. О Сабурова, зі швидкістю 40км/год., керуючись п.12.1, 12.2, 12.4 ПДР дану швидкість обрав як небезпечну за погодними умовами, під'їжджаючи до світлофора з червоним сигналом, заздалегідь почав скидати швидкість для зупинки транспортного засобу, коли скидаючи швидкість доїхав до стоп-лінії, на світлофорі загорівся зелений сигнал світлофора, та переконавшись у безпечності та відсутності перешкоди, перетнув стоп-лінію світлофора на дозволений сигнал світлофора без зупинки транспортного засобу, далі швидкість не набирав так як одразу за світлофором повертав праворуч.

Патрульна машина, з інспектором, стояла на світлофорі у протилежному напряму, без увімкнених проблискових маячків, коли позивач перетнув стоп-лінію на дозволений сигнал світлофора, патрульна машина включивши проблискові маячки синього кольору, перетнувши подвійну суцільну лінію, а потім включивши проблискові маячки синьо-червоного кольору пристроївшись позаду транспортного засобу ОСОБА_1, який виконуючи п. 3.2 ПДР зупинив транспортний засіб, коли повернув праворуч та проїхавши 15 метрів від перехрестя.

Після зупинки співробітник поліції пояснив причину зупинки тим, що ОСОБА_1 нібито, проїхав на заборонений сигнал. Пояснення ОСОБА_1, що останній перетнув стоп-лінію на дозволений сигнал, не прийняв до уваги, згідно ПДР немає вимог що рухаючись та під'їжджаючи до світлофора водій зобов'язаний на дозволенний сигнал світлофора зупинити транспортний засіб до повної зупинки. На прохання надати відео-фіксацію як доказ дій ОСОБА_1, поліцейский відмовив пояснюючи що його немає, але пояснення ОСОБА_1 не були прийняти до уваги, на що інспектор виніс постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВР, № 050539 про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425 грн.

З винесеною постановою ОСОБА_1 не згоден, оскільки вважає, що Правил дорожнього руху не порушував.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідач інспектор УПП в м. Києві старший лейтенант поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Коробка Л.О. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатись в повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядком встановленому ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Просить скасувати постанову серії ВР № 050539 від 02 березня 2018 року про адміністративне правопорушення винесену інспектором Коробка Л.О. за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Провадження по адміністративній справі у відношення ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові і просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. До суду надав відзив на позовну заяву про скасування постанови серії ВР № 050539 від 20.03.2018 року в якій зазначав, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню судом. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, електронні докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 20.03.2018 р. старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Коробкою Л.О винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №050539.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови 20.03.2018 року за адресою: м Київ, вул. Сабурова 18 водій здійсним проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує на те, що 20 березня 2018 року о 22:30 ОСОБА_1 керуючи автомобілем КІА SOUL, який належить ОСОБА_3, за правом власності, державний номер: НОМЕР_1, рухався по вулиці Олександра Сабурова, від перехрестя с круговим рухом, пр-т Маяковського/вул. О Сабурова, зі швидкістю 40км/год., керуючись п.12.1, 12.2, 12.4 ПДР дану швидкість обрав як небезпечну за погодними умовами, під'їжджаючи до світлофора з червоним сигналом, заздалегідь почав скидати швидкість для зупинки транспортного засобу, коли скидаючи швидкість доїхав до стоп-лінії, на світлофорі загорівся зелений сигнал світлофора, та переконавшись у безпечності та відсутності перешкоди, перетнув стоп-лінію світлофора на дозволений сигнал світлофора без зупинки транспортного засобу, далі швидкість не набирав так як одразу за світлофором повертав праворуч.

Патрульна машина, з інспектором, стояла на світлофорі у протилежному напряму, без увімкнених проблискових маячків, коли позивач перетнув стоп-лінію на дозволений сигнал світлофора, патрульна машина включивши проблискові маячки синього кольору, перетнувши подвійну суцільну лінію, а потім включивши проблискові маячки синьо-червоного кольору пристроївшись позаду транспортного засобу ОСОБА_1, який виконуючи п. 3.2 ПДР зупинив транспортний засіб, коли повернув праворуч та проїхавши 15 метрів від перехрестя.

Після зупинки співробітник поліції пояснив причину зупинки тим, що ОСОБА_1 нібито, проїхав на заборонений сигнал. Пояснення ОСОБА_1, що останній перетнув стоп-лінію на дозволений сигнал, не прийняв до уваги, згідно ПДР немає вимог що рухаючись та під'їжджаючи до світлофора водій зобов'язаний на дозволенний сигнал світлофора зупинити транспортний засіб до повної зупинки. На прохання надати відео-фіксацію як доказ дій ОСОБА_1, поліцейский відмовив пояснюючи що його немає, але пояснення ОСОБА_1 не були прийняти до уваги, на що інспектор виніс постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВР, № 050539 про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425 грн.

Однак суд не може погодитися з позицією позивача, виходячи з наступного.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

Ст. 35 Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі, якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/абодокументів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух (п. 8.7.3е) ПДР).

Проїзд на заборонний сигнал світлофора тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, (ч. 2 ст. 122 КУпАП).

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема бправопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається доадміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч. 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного суду Україні у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини 1 ст. 276 КУпАП. положення ч. 1 ст. 276, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 територіальні органи Міністерства внутрішніх справ ліквідовано як юридичні особи публічного права.

Законом або будь-яким іншим актом законодавства не передбачено правонаступництво Національної поліції України від міліції та органів внутрішніх справ відповідно.

Отже, виходячи з положень рішення Конституційного суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватись у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Водночас, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання), а не Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні 761/4629/17 від 30.10.2017.

Також необхідно зауважити, що відповідно до п. 5 розділу 4 Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні судом був досліджений ДВД - диск в відеозаписом з нагрудного відеореєстратора Інспектора, який був наданий до суду, як додаток до відзиву на позовну заяву. З відеозапису видно, що відповідач ОСОБА_1 підтвердив факт проїзду на заборонений сигнал світлофору.

Також, з відеозапису, що додається, видно, що Відповідач назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення вчиненене позивачем 20.03.2018, яке виразилось у проїзді на заборонений сигнал світлофору, було розглянуто Відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було роз'яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 - старший лейтенант поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Коробка Л.О., керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. 00 коп. Після чого у присутності ОСОБА_1 було винесено Постанову, з якою надалі останній ознайомився, її копію на місці отримав, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі. Разом з тим, позивачу було повідомлено про порядок оскарження Постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст.ст. 307, 308 КУпАП.

Взявши до уваги викладене вище суд приходить до висновку, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а Постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5 - 11, 19, 73-77, 79, 90, ст. ст. 241- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в м. Києві старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Коробки Л.О. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

Суддя: