Справа № 820/5096/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 р. № 820/5096/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Шляхової О.М.,

при секретареві судового засідання - Молчанової О.М.,

за участі:

представників позивача - Заводчикова В.С., Мартишової С.В.,

представників відповідачів - Євдокименко М.М., Квартенка О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" в особі Комплексу водопідготовки "Дніпро" відокремлений підрозділ Комунального підприємства "Харківводоканал" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківводоканал" в особі Комплексу водопідготовки "Дніпро" відокремлений підрозділ Комунального підприємства "Харківводоканал", звернувся із позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управління Державної Фіскальної Служби України у Харківській області від 30.03.2018р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, на підставі яких винесено податкове повідомлення-рішення від 30.03.2018 р. за №, яким Платнику донараховано суми податкових зобов'язань в розмірі один мільйон сімсот шістдесят дев'ять тисяч сімдесят грн.32 коп. З них за податковим зобов'язанням 1396057,57; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 349014,40 грн. та сума пені 23998,35 грн. Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в Державній Фіскальній Службі України, яка своїм рішенням від 11.06.2018 року податкове повідомлення - рішення відповідача від 30.03.2018 р.№ залишила без змін, а скаргу КВ «Дніпро» - без задоволення. Позивач вважає, що висновками Акту перевірки помилково встановлено порушення позивачем вимог п. 168.1.2, п. 168.4.4, п. 168.1, п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010, що полягає у неперерахуванні до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період червень - серпень 2017 року в сумі 1396057,57 грн. Вважає, що поза увагою податкової остався той факт, що листом від 15.03.2018 І№207 КВ «Дніпро» звернулось до ГУДФС України у Харківській області з проханням зарахувати в рахунок основного платежу з податку на доходи фізичних осіб сплачені у період з жовтня 2017 року по 14 березня 2018 року кошти по податку на доходи фізичних осіб у сумі 1473808.25 грн. До вказаного листа було додано витяг платежів з електронного кабінету платників податків на 3 арк., які підтверджують сплату коштів. Зазначає, що акт перевірки не є рішенням контролюючого органу, а надання КВ «Дніпро» заперечень до акту перевірки від 13.03.2018 №879/20-40-14-19- 08/37878386 не є процедурою оскарження висновків акту, тому це не є юридичною підставою для не зарахування в рахунок основного платежу з податку на доходи фізичних осіб сплачені у період з жовтня 2017 року по 14 березня 2018 року кошти по податку на доходи фізичних осіб у сумі 1473808,25 грн., тому що згідно п.87.9 ст.87 Податкового Кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010, відповідно до якого у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно сплати, визначеного платником податків.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представники позивача підтримали доводи заявленого позову, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві та наданих доказах по справі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Через канцелярію суду направив відзив на позов (а.с. 72-73) та надав додаткові письмові пояснення (а.с. 226-227). В обґрунтування своїх доводів зазначає, що висновки перевірки про порушення підприємством позивача вимог законодавства належним чином зафіксовані в акті перевірки, а спірне податкове повідомлення - рішення є законним та обґрунтованим. При цьому, відповідач посилався на те, що проведеною перевіркою питань щодо повноти сплати (перерахування) та дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податки на доходів фізичних осіб у перевіряємому періоді встановлено, що заборгованість по заробітній платі станом на 01.01.2015 по К-т рах. 661 - складає 3378476,93 грн., внаслідок чого КВ «Дніпро» в порушення вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб, утриманий з заробітної плати після виплати оподатковуваного доходу, до бюджету перераховано несвоєчасно. Документів або доказів, які б спростовували встановлені в ході перевірка порушення платником податків не надано.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали заперечення проти позову, які надані у відзиві на позов та додаткових письмових поясненнях, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена планова виїзна документальна перевірка КВ «Дніпро» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, за результатами якої складений акт від 13.03.2018 №879/20-40-14-19-08/37828386 (а.с. 28-39).

Як вбачається з матеріалів справи, у періоді, що перевірявся, КВ «Дніпро» працівникам виплачувались доходи, нараховані (сплачені) у зв'язку з відносинами трудового найму, що згідно з вимогами Закону України «Про оплату праці» належать до категорії заробітної плати та прирівняних до неї виплат. Первинними документами обліку, відповідно до яких здійснювалися нарахування і виплата найманим особам доходів (зарплата; інші види доходів), були: табеля обліку використання робочого часу, відомості про нарахування заробітної плати, платіжні відомості на виплату коштів, видаткові касові ордери, чекова книжка, виписки банку з розрахункових рахунків та відомості по рахунку 661 «Розрахунки по заробітній платі». Перевіркою питань щодо повноти сплати (перерахування) та дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податки на доходів фізичних осіб у перевіряємому періоді встановлено, що заборгованість по заробітній платі станом на 01.01.2015 по К-т рах. 661 - складає 3378476,93 грн. перевіряючими податкового органу зроблено висновок, що КВ «Дніпро» в порушення вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб, утриманий з заробітної плати після виплати оподатковуваного доходу, до бюджету перераховано несвоєчасно. Також залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб станом на 30.09.2017 складає 2049612,62 грн. (в т.ч. за вересень 2017року -455 510,57 грн., термін сплати якої не настав).

Документів або доказів, які б спростовували встановлені в ході перевірка порушення платником податків не надано.

На підставі Акту винесено податкове повідомлення-рішення від 30.03.2018 р. №, яким підприємству позивача донараховано суми податкових зобов'язань в розмірі 1769070,32 грн., з яких за податковим зобов'язанням 1396057,57; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 349014,40; сума пені 23998,35 грн.

Не погодившись з зазначеними висновками акту перевірки, платником подані заперечення до акту від 13.03.2018 року № 879/20-40-14-19-08/37878386 (а.с. 40-41).

ГУ ДФС у Харківській області направило позивачу відповідь Про розгляд заперечення до акту від 13.03.2018 р. № 879/20-40-14-19-08/37878386, якою зазначила, що ГУ ДФС у Харківській області правомірно визначені порушення з податку на доходи фізичних осіб (а.с.47-49).

Не погодившись із прийнятим відносно підприємства податковим повідомленням-рішенням, КВ "Дніпро" оскаржило його до Державної Фіскальної Служби України (а.с. 51-53).

Рішенням ДФС України від 11.06.2018 року № 20001/6/99-99-11-02-01-15, яке отримано підприємством позивача 18.06.2018 року, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 30.03.2018 р. № залишено без змін, а скаргу КВ "Дніпро" - без задоволення (а.с. 55-58).

Позивач, користуючись правами, наданими Кодексом адміністративного судочинства України, звертається до суду за захистом оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів

Щодо висновків, викладених в акті перевірки, на підставі яких було прийняте оскаржуване податкове повідомлення - рішення, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою нарахування позивачу грошових зобов'язань та застосування штрафних санкцій за оскаржуваними рішеннями стали висновки відповідача про наявність у позивача обов'язку сплатити податок на доходи з фізичних осіб. Так, у перевіряємому періоді встановлено, що заборгованість по заробітній платі станом на 01.01.2015 по К-т рах. 661 - складає 3378476,93 грн., внаслідок чого КВ «Дніпро» в порушення вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб, утриманий з заробітної плати після виплати оподатковуваного доходу, до бюджету перераховано несвоєчасно. Документів або доказів, які б спростовували встановлені в ході перевірка порушення платником податків не надано.

По суті позовних вимог суд зазначає, що відповідно до п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 171.1 пункту 171 Податкового кодексу України передбачено, що собою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахувань, бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до пункту 38.2 статті 38 Податкового кодексу України, сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, представником платника податку.

Згідно до п.п. 14.1.180. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом IV Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 164.1. ст. 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 1.4 пункту 16 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно до приписів п.п. 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

З аналізу акту перевірки судом встановлено, що перевіркою питань щодо повноти сплати (перерахування) та дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, фахівцями контролюючого органу встановлено, що заборгованість по заробітній платі станом на 01.01.2015 по К-т рах. 661 - складає 3378476,93 грн., внаслідок чого КВ «Дніпро» в порушення вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб, утриманий з заробітної плати після виплати оподатковуваного доходу, до бюджету перераховано несвоєчасно. Також залишок не перерахованого податку на доход з фізичних осіб станом на 30.09.2017 складає 2049612,62 грн. (в т.ч. за вересень 2017 року - 455510,57 грн., термін сплати якої не настав). Документів або доказів, які б спростовували встановлені в ході перевірка порушення платником податків не надано.

Стосовно тверджень позивача щодо неперерахування податковим органом перерахованих підприємством позивача коштів в рахунок погашення податкового боргу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно до пункту 110.1 статті 110 Податкового кодексу України, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки. Порядок нарахування пені визначений відповідно до статті 129 Податкового кодексу України. Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового Кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (Крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті), протягом строків, Визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до приписів п. 126.2 ст. 126 Податкового Кодексу України у разі порушення платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов'язання, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 ст. 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми такого грошового зобов'язання.

Отже, пунктом 127.1 статті 127 ПК передбачено, що ненарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положення статті 126 ПК щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених ПК, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК.

Таким чином, статтею 127 ПК встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено статтею 126 ПК), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Враховуючи викладене, судом під час розгляду справи встановлено прострочення сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб.

Отже, суд погоджується з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки, та вважає, що Комплекс водопідготовки "Дніпро" відокремлений підрозділ Комунального підприємства "Харківводоканал" в порушення вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб, утриманий з заробітної плати після виплати оподатковуваного доходу, до бюджету перераховано несвоєчасно.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1. ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не доведено належними доказами відсутність у нього обов'язку своєчасно сплачувати податок на доходи з фізичних осіб.

В свою чергу, відповідачем було доведено належними доказами правомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення, що оскаржується.

Таким чином, суд погоджується з висновком відповідача щодо порушення позивачем вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Головного Управління Державної Фіскальної Служби України у Харківській області від 30.03.2018р. №, а позовні вимоги позивача щодо скасування вказаного податкового повідомлення - рішення вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Харківводоканал" в особі Комплексу водопідготовки "Дніпро" відокремлений підрозділ Комунального підприємства "Харківводоканал" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У зв'язку із перебуванням судді Шляхової О.М. з 11.10.2018 року по 12.10.2018 року (включно), повний текст рішення підписано суддею 16 жовтня 2018 року.

Суддя Шляхова О.М.