Справа № 265/7183/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/7183/17
Провадження №2-а/265/66/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Хайтулової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя (надалі Управління ПФУ) про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії.

1. Обґрунтування позову:

15.04.2017 року Позивач досяг повних 60 років, тому звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви про призначення пенсії було додано копії трудової книжки, атестату, свідоцтва про курси водія, паспорту, ідентифікаційного коду, оригінал архівної довідки про заробітну плату №386 від 01.11.2016 року, довідки про стаж роботи.

Відповідно до протоколу від 19.08.2017 року №2894, Позивачу з 16.04.2017 року було призначено пенсію за віком.

При цьому, рішенням управління від 19.08.2017 року №2894 Позивачу було відмовлено в зарахуванні до загального стажу роботи періоду його трудової діяльності з 01.06.1993 по 17.09.1997 року, що призвело до суттєвого зменшення розміру пенсії Позивача за віком.

З рішеннямУправління ПФУ від 19.08.2017 року про відмову в зарахуванні до загального стажу роботи періоду з 02.06.1993 року по 17.09.1997 року Позивач не погоджується та вважає його таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно трудової книжки від 27.08.1973 року, в період з 04.02.1988 по 01.06.1993 року (аркуш книжки 2-3) Позивач працював водієм у Жданівському морському торгівельному порту. 01.06.1993 року у звязку із ліквідацією автобази порта «Азовтрансавто» наказом №82-к від 19.05.1993 року Позивача було переведено до Автогосподарства АМП «Азовтрансавто», де він і працював до 17.09.1997 року (наказ №59-к від 11.09.1997 року).

Вказував, що до його трудової книжки, на виконання вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58, внесено дані про переведення на іншу постійну роботу, а саме до Автогосподарства АМП.

Також Позивачем, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, додатково для підтвердження стажу роботи в Автогосподарстве АМП «Азовтрансавто» було надано довідку про стажу роботи в період з 01.06.1993 по 11.09.1997 року.

В той же час, Управлінням ПФУ не було всебічно розглянуто документи надані ним для призначення пенсії, та в порушення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ 25.11.2005р. № 22-1 не вжито заходів для їх витребування.

Посилаючись, зокрема на ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст.ст.24, 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», просив суд: 1) визнати неправомірним та скасувати рішення Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області від 19.08.2017 №2894, про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні до загального стажу роботи періоду його трудової діяльності в Автогосподарстві АМП «Азовтрансавто» з 01.06.1993 року по 17.09.1997 року; 2) зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області зарахувати до його стажу періоди роботи з 01.06.1993 року по 17.09.1997 рік; 3) зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області повторно розглянути його заяву від 10.07.2017 року про призначення пенсії за віком на загальних умовах відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу роботи з 01.06.1993 року по 17.09.1997 рік.

2. Відзив на позов:

Управління ПФУ подало до суду відзив, в якому зазначило, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управління ПФУ, як утримувач пенсії за віком.

10.07.2017 року Позивач особисто звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішенням№2894 від 19.08.2017 р. ОСОБА_1 було відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 01.06.1993 р. по 17.09.1997 р. на підприємстві Автогосподарство АМП, так як відсутній запис про прийняття на роботу, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України.

Відповідно до положень ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, до пунктів 17 та 18 зазначеного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями. Катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних, з інших причин, ніж ті, що зазначені у пункту 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у томі числі колгоспі) або одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, Управлінням ПФУ відповідно до вищезазначених положень чинного законодавства не враховано до страхового стажу позивача період його роботи з 01.06.1993 року по 17.09.1997 року на підприємстві Автогосподарство АМП, оскільки даний період відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 може бути підтверджений лише довідками, виписками із наказів, особовими рахунками або відомостями на видачу заробітної плати, посвідченнями, характеристиками, письмовими трудовими договорами і угодами з відмітками про їх виконання та іншими документи, які містять відомості про періоди роботи.

ОСОБА_1 було запропоновано надати довідку, що підтверджує вказаний період роботи При наданні довідки до 09.10.2017р. позивачу пенсія була би перераховано з дати призначення. До вказаної дати позивачем не була надана довідка.

Враховуючи викладене, Управління ПФІУ не мало законних підстав врахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії період роботи з 01.06.1993 р. по 17.09.1997 р.

На підставі викладеного, просили суд відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

3. Судовий розгляд:

Ухвалою суду від 13.07.2018 року, Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області замінено на Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області у звязку з реорганізацією управління.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник Управління ПФУ ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримав відзив на позовні вимоги, в їх задоволенні просив відмовити.

4. Фактичні обставини та оцінка суду:

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 1 ст.78 КАС України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10 липня 2017 року перебуває на обліку в Управління ПФУ як отримувач пенсії за віком.

Також судом встановлено, що відповідно до рішенням №2894 від 19.08.2017 року до загального страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні пенсії, Управлінням ПФУ не враховано періоди його роботи з 01.06.1993 року по 17.09.1997 року на підприємстві Автогосподарство АМП.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р №162 (надалі Інструкція №162), у графі 3 розділу «Відомості про роботу» у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: «Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, здійснюються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу. Якщо робітникові в період роботи присвоюється новий розряд, то про це в установленому порядку робиться відповідний запис. Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийом на роботу.

Згідно з п.2.14. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказам Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. №58 (надалі Інструкція №58), у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Єдиній державній класифікації професій всіх категорій працівників на підставі міжнародних стандартів". Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис. Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

При цьому, п.2.15. Інструкції №58 передбачає, що якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим рядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: «Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то», а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

З матеріалів справи вбачається, що згідно трудової книжки ОСОБА_1 (серія БТ-І №3635936 від 27.08.1973 року), останнього 04.02.1988 року було прийнято до Жданівського морського торгівельного порту на посаду водія 3-го класу до автогосподарства порту (наказ №161-к від 03.02.1988 року). В подальшому ОСОБА_1 з 10.10.1988 року переведено на посаду водія 2-го класу там же (наказ №150к від 10.10.1988 року), з 27.11.1989 року переведено на посаду водія 1-го класу з відкритою категорією ВСДЕ (наказ №1410-к від 27.11.1989 року). 24.07.1991 року Автобаза порту реорганізована в ТОВ «Автотрансавто» (рішення №190/3). 01.06.1993 року, у звязку з ліквідацією АТП «Азовтрансавто» переведений до автогосподарства АМП водієм 1-го класу (наказ 82-к від 19.05.1993 р.). 17.09.1997 - звільнено за переводом до ТОВ «Азовтраснавто» відповідно до п.5 ст.36 КЗпП України (наказ №59-к від 11.09.1997 року).

Частина 2 ст.2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п.3.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (надалі Порядок №22-1), орган, що призначає пенсію, надає: роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, які звернулися для призначення пенсії щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Доказів того, що у трудовій книжці ОСОБА_1 відсутності необхідні відомості, які не дозволяють врахувати стаж його роботи з 01.06.1993 року по 17.09.1997 року, а також те, що уповноваженими працівниками Управління ПФУ ОСОБА_1 було надано відповідне розяснення з цього приводу, суду не надано.

Не надано суду й доказів того, що Управлінням ПФУ ОСОБА_1 була надано допомога щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Таким чином, суд робить висновок, що дії Управління ПФУ щодо не врахування до загального стажу роботи Позивача періоду з 01.06.1993 року по 17.09.1997 рокує безпідставними та необгрунтованими, оскільки судом не встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 була заповнена без дотримання вимог, передбачених Інструкцією №162 та Інструкції №58, а Управління ПФУ під час розгляду документів щодо призначення пенсії ОСОБА_1 діяло обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

При цьому, суд не приймає до уваги заперечення Управління ПФУ, що відсутній запис про прийняття на роботу, що в свою чергу не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, оскільки чинним законодавством не передбачено покладання на працівника контролю за дотриманням порядку ведення власної трудової книжки, а в силу пп.2 п.6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань, зокрема призначення (здійснення перерахунку) і виплата пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72, 77, 242 246, 250, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати неправомірним та скасувати рішення Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області від 19.08.2017 р. №2894.

Зобовязати Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2017 року про призначення пенсії за віком на загальних умовах відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до стажу його роботи період з 01.06.1993 року по 17.09.1997 рік.

3. Стягнути з Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 в межах бюджетних асигнувань, судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

4. Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2018 року.

Суддя А.В. Щербіна