Справа № 823/2284/17
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року справа № 823/2284/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача - ОСОБА_2 (за законом),

представника відповідача - ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши за правилами загального позовного провадження типову адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України у Черкаській області, Золотоніського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулися: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (19722, Черкаська область, Золотоніський район, с. Коврай, вул. Центральна, 42) з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби України у Черкаській області (18002, м. Черкаси, бул. Шевченка, 117), Золотоніського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Черкаській області (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Січова, 3), в якому просять:

-вважати дії Золотоніського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Черкаській області щодо не оформлення паспорту неповнолітньому ОСОБА_1 у формі паспортної книжечки , що передбачено Положенням про паспорт громадянина України затвердженим Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХII протиправними;

-зобовязати управління ДМС у Черкаській області - організувати роботу з оформлення та видачі, а територіальний підрозділ, Золотоніський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Черкаській області - оформити та видати бланк паспорту неповнолітньому ОСОБА_1 у формі паспортної книжечки, з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних;

-зобовязати відповідачів: юридичну особу, управління ДМС у Черкаській області та територіальний підрозділ, Золотоніський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Черкаській області вести паспортний облік відносно неповнолітнього ОСОБА_1: за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання любого цифрового ідентифікатора особи ( у т. ч. за серією та номером паспорту), без внесення інформації про неї до Єдиного Демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

23.01.2018 ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.10.2018 поновлено провадження у типовій справі № 823/2284/17 відносно зразкової № Пз/9901/2/18 № 806/3265/17, зупиненого ухвалою від 14 березня 2018 року.

12.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_2, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 зверталися до управління Державної міграційної служби України у Черкаській області, Золотоніського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Черкаській області з приводу видачі неповнолітньому ОСОБА_1 паспорта громадянина України виключно у формі паспортної книжечки, на що отримали відмову, яка мотивована тим, що підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки немає у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України" від 25.03.2015 року № 302.

Представники позивача вважають, що відповідач порушує права та інтереси їх неповнолітнього сина, відмовляючи у оформленні паспорта у формі книжечки, тому звернулися до суду із даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Представником управління Державної міграційної служби України у Черкаській області до суду надіслано відзив, в якому зазначено, що положенням про управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, затвердженого наказом Державної міграційної служби України від 18.07.2011 № 28, із змінами, визначено, що управління Державної міграційної служби України в Черкаській області є юридичною особою публічного права (п. 16 Положення) та здійснює свої повноваження на території адміністративної територіальної одиниці безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні підрозділи (п. 7 Положення). Крім того, зазначено, що на момент звернення позивачів про видачу паспорта, підрозділ ДМС України у Черкаській області був забезпечений обладнанням для оформлення і видачі паспорта громадянина України ID картки, а паспорти громадян України у формі книжечки, видані до набрання чинності положень Закону України № 5492-VI, є чинними поряд з карткою, хоча подальше його оформлення припинено.

В судовому засіданні представник управління Державної міграційної служби України у Черкаській області щодо задоволення адміністративного позову заперечував.

Заслухавши почснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_2, ОСОБА_4 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_1, дата народження - 02.11.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-СР № 095910, виданого 04.12.2001 року Ковраївською сільською радою Золотоніського району Черкаської області.

16.11.2017 ОСОБА_1 та законні представники ОСОБА_2, ОСОБА_4 звернулися із письмовою заявою до Золотоніського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Черкаській області, у якій просили:

1)оформити бланк паспорту громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та видати виключно у вигляді паспортної книжечки, форма якої не заборонена діючим законодавством України, а не у формі пластикової картки типу ID-1, форма якої не є паспортом та не є його єдиним зразком;

2)проставити відмітку реєстрації місця проживання в паспорті;

3)провести державну реєстрацію громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи.

23.11.2017 листом за № 2652 Золотоніським районним сектором управління Державної міграційної служби України у Черкаській області надано відповідь в якій зазначино, що оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 14-річного віку здіснюється лише у вигляді ID-картки. Та поінформовано, що пунктом 2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим Постановою визначено, що паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, а пунктом 3 - встановлено обовязок кожного громадянина України по досягненню 14-річного віку отримати паспорт.

Тобто Золотоніським районним сектором управління Державної міграційної служби України у Черкаській області фактично відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 16.11.2017 про видачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

08.12.2017 ОСОБА_1 та його законні представники ОСОБА_2, ОСОБА_4 звернувся з аналогічною письмовою заявою до управління Державної міграційної служби України у Черкаській області.

15.12.2017 листом за № 06-15-В-25 управління Державної міграційної служби України у Черкаській області надано відповідь в якій зазначено, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС України матеріально технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків у формі ID - картки, паспорт громадянина України може оформлятись з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1993 року. У 2016 році всі районні відділи/сектори УДМС області забезпечені необхідним обладнанням для виготовлення біометричних документів, відповідно видача паспортів громадянина України у формі книжечки зразка 1993 року припинена.

Суд не погоджується із зазначеною підставою для відмови у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки з наступних підстав.

Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року № 2235-III (далі Закон № 2235-III) визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 5 Закону № 2235-III постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України.

Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Отже, чинним Положенням про паспорт громадянина України передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Водночас, Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року № 5492-VI (надалі Закон № 5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи.

Згідно зі статтею 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на паспорт громадянина України.

Відповідно до частин 2, 4, 6 статті 14 Закону № 5492-VI документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Отже, вказаним Законом також передбачена можливість видачі документа як у формі книжечки, так і у вигляді картки.

Тобто, заявник, звернувшись до уповноваженого суб'єкта з відповідними документами, передбаченими вказаним Законом, має право на отримання документа у формі книжечки, зокрема, паспорта громадянина України.

Відповідно до частини сьомої статті 16 Закону № 5492-VI уповноважений суб'єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником. У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб'єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа. Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Зі змісту вищенаведеної норми вбачається, що законодавець передбачив вичерпний перелік підстав для відмови заявникові у видачі документа. Водночас вказаним Законом не передбачено визначення поняття "документ".

Разом з цим відповідно до статті 21 Закону № 5492-VI паспортом громадянина України є документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Відтак, відповідачі у своїх листах на звернення позивачів зобов'язані були вказати одну з вище перерахованих підстав для відмови у оформленні паспорта ОСОБА_1 у формі книжечки, оскільки паспорт громадянина України в розумінні статті 21 вказаного Закону є документом.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що управління Державної міграційної служби в Черкаській області в особі Золотоніського районного сектору своїми листами лише повідомили заявнику про те, що паспорт громадянина України по досягненню відповідного віку видається у формі картки.

Таким чином, відповідачі у спірних правовідносинах не прийняли жодного рішення про відмову, чи видачу ОСОБА_1 паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки та не навели будь-яких правових підстав для відмови у проведенні оформлення паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачем не наведено жодних зауважень щодо поданої заяви та доданих до неї документів, з урахуванням статті 16 Закону № 5492-VI, суд приходить до висновку, що відповідач вчинив протиправні дії щодо неоформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки ОСОБА_1

Суд вважає за необхідне зазначити, що у листах відповідачів на заяви позивача та його законних представників немає зазначення причин та посилань на норму права чому видача паспорта у формі книжечки вже є неможливою.

Як зазначено вище, чинним Положенням про паспорт громадянина України передбачено два рівнозначних альтернативних варіанта оформлення документа, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а саме: паспорт у вигляді паспортної книжечки або паспортна картка.

З даного приводу суд зазначає, що пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" також передбачено можливість оформлення паспорта громадянина України з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки.

За вказаних обставин, суд не вбачає відсутності у відповідача можливості видачі позивачу паспорта громадянина України у формі книжечки.

Суд погоджується з твердженням позивача та його законних представників, що відповідачі своїми діями щодо не оформлення паспорта громадянина України неповнолітньому ОСОБА_1 у формі паспортної книжечки порушують його особисті права, що не відповідає основоположним приписам Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року), з огляду на таке.

Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як зазначено у статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

При цьому, як передбачено у статті 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров'я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Статтею 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року передбачено, що кожен має право на свободу думки, совісті та релігії; це право включає свободу змінювати свою релігію або переконання, а також свободу сповідувати свою релігію або переконання під час богослужіння, навчання, виконання та дотримання релігійної практики і ритуальних обрядів як одноособово, так і спільно з іншими, як прилюдно, так і приватно. Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Так, у пункті 125 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.07.2014 року по справі "S.A.S. проти Франції" (Заява № 43835/11) зазначено: "… 125. Хоча релігійна свобода є передусім справою совісті кожної окремої людини, вона також означає право людини на свободу сповідувати свою релігію одноособово і приватно або спільно з іншими, прилюдно та у колі своїх одновірців. У статті 9 перелічені різні форми, в яких людина може реалізовувати право на сповідування своєї релігії або переконань - це можуть бути богослужіння, вчення, а також виконання та дотримання релігійних обрядів (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Cha'are Shalom Ve Tsedek проти Франції" [ВП], №27417/95, §73, ECHR 2000-VII, і згадане вище рішення у справі Leyla Sahin, § 105). Однак гарантії статті 9 не поширюються на кожну дію, на вчинення якої особу спонукає чи надихає релігія або переконання, і ця стаття не завжди гарантує особі право поводити себе у публічній сфері так, як приписує її релігія або переконання (див., наприклад, рішення у справі "Arrowsmith проти Сполученого Королівства, № 7050/75, доповідь Комісії від 12.10.1978 року, DR 19; рішення у справі "Kalac проти Туреччини" від 01.07.1997 року, §27, Reports of Judgments and Decisions 1997-IV; та згадане вище рішення у справі Leyla Sahin, §§105 і 121). […] 161. Суд нагадує, що загальна політика або заходи, які призводять до непропорційно серйозних негативних наслідків для певної групи людей, можуть вважатися дискримінаційними, навіть якщо вони не спрямовані конкретно проти цієї групи і не мають дискримінаційної мети (див., серед інших джерел, рішення у справі "D.H. та інші проти Чеської Республіки" [ВП], № 57325/00, §§ 175 і 184-185, ECHR 2007-IV). Але дискримінаційного характеру така політика чи заходи набувають лише у випадку, якщо вони не мають під собою "об'єктивних і достатніх підстав", тобто, якщо вони не служать досягненню "легітимної мети" або якщо не забезпечено "належного пропорційного співвідношення" між використовуваними засобами та поставленою метою (див. там само, § 196). …".

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачі своїми діями прямо порушують права неповнолітнього ОСОБА_1 передбачені статтею 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки неоформлення йому паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки саме через його релігійні переконання, які не призводять до негативних наслідків тих чи інших людей та не спрямовані проти цих людей чи держави, обмежує її права, що встановлені законом, і не є необхідними в демократичному суспільстві.

Судом встановлено, що права та законні інтереси неповнолітнього ОСОБА_1 порушені відповідачами, оскільки наявними у матеріалах справи допустимими доказами підтверджені протиправні дії відповідача, що полягають у відмові в оформленні паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до положень чинного законодавства.

Тому враховуючи зазначене необхідно зобов'язати управління Державної міграційної служби в Черкаській області в особі Золотоніського районного сектору оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_1 у формі паспортної книжечки з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних.

Позовна вимога, в якій позивач просить суд зобов'язати управління Державної міграційної служби в Черкаській області в особі Золотоніського районного сектору вести облік щодо ОСОБА_1 за раніше встановленими формами - за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання цифрового ідентифікатора особи (у тому числі за серією та номером паспорту), без внесення інформації про ОСОБА_1 до Єдиного Демографічного реєстру, чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі її персональних даних, не підлягає до задоволенню з врахуванням наступного.

При видачі позивачу паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт №2503-ХІІ, не передбачено внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду в зразковій справі № Пз/9901/2/18 від 19.09.2018, відповідно до якого Висновки Верховного Суду в цій зразковій справі підлягають застосуванню в типових адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Державної міграційної служби в Черкаській області в особі Золотоніського районного сектору у видачі ОСОБА_1 паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Зобов'язати управління Державної міграційної служби в Черкаській області в особі Золотоніського районного сектору оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

В решті позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 12.10.2018