Справа № 2540/2937/18
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року Чернігів Справа № 2540/2937/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Лофт.Біз"
до Чернігівської міської ради
про визнання протиправною бездіяльності
У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лофт.Біз» (надалі також - ТОВ «Лофт.Біз», позивач) звернулось до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради, яка полягає у не розгляді заяви № 1 від 31.05.2018 року та не включення до порядку денного сесії міської ради питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки за адресою м. Чернігів, проспект Миру, 194, загальною (орієнтовною) площею 0,08052 га та зобов'язання Чернігівську міську раду розглянути заяву № 1 від 31.05.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для ТОВ «ЛОФТ.БІЗ» за адресою м. Чернігів, проспект Миру, 194, загальною (орієнтовною) площею 0,08052 га з прийняттям обґрунтованого та законного рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що товариство було створене 06.11.2017 та до статутного фонду була включена нерухомість, яка складалась з наступних будівель: Корпус № 13 - 0,03212 га та Корпус № 8 - 0,0484 га. Виконуючи свій обовязок, щодо оформлення та відведення земельних ділянок, позивач заявою № 1 від 31.05.2018 звернувся до Чернігівської міської ради щодо надання дозволу на розробку документів землевідводу на земельну ділянку під будівлями власності ТОВ «Лофт.Біз» та площу необхідну для її обслуговування, за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 194, для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови, орієнтовною площею 0,08052 га (Корпус № 13 - 0,03212 га та Корпус № 8 - 0,0484 га).

У відповідь на заяву позивача міською радою було запропоновано надати до управління земельних ресурсів план організації території з зазначенням проїздів до земельних ділянок, запланованих для відведення з метою обслуговування обєктів нерухомого майна, а також акт приймання-передачі нерухомого майна, що є істотними умовами договору відповідно до частини 2 статті 377 Цивільного кодексу України.

Позивачем було надіслано інформаційний запит № 2 від 05.07.2018, на який листом № 1-24/1-57/231 від 16.07.2018 відповідач зазначив, що «Для розгляду на сесії міської ради питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по проспекту Миру, 194, які використовуватимуться для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, пропонуємо Вам надати до управління земельних ресурсів план організації території з зазначенням проїздів до земельних ділянок, запланованих до відведення з метою обслуговування обєктів нерухомого майна, а також акт приймання-передачі нерухомого майна. Питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, буде включено до порядку денного чергової сесії міської ради після надання ТОВ «Лофт.Біз» необхідних документів».

З вказаною відповіддю Чернігівської міської ради у частині надання додаткових документів (план організації території з зазначенням проїздів до земельних ділянок, а також акт приймання-передачі нерухомого майна) позивач не погоджується та вважає її протиправною, оскільки частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Надання саме цих документів жодним нормативно-правовим актом не передбачено.

Відповідач не погоджуючись із заявленими позовними вимогами надіслав на адресу суду відзив, в якому позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі, оскільки до заяви товариством будо додано копію протоколу № 1 установчих зборів засновників товариства від 01.11.2017, який не містить інформацію про порядок користування земельною ділянкою відчужувачем та набувачем. Інформація про правовстановлюючі документи використання земельної ділянки відчужувачем нерухомості відсутні. Заявника було проінформовано про вимоги ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України та вимог Державних будівельних норм ДБН 360- 92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Листом виконавчого комітету міської ради від 16.07.2018 року №1-24/1-57/231 (на запит товариства від 05.07.2018 №2) заявнику повторно акцентовано увагу на необхідність, в даному випадку, розробки плану організації території, а також можливість розгляду питання відведення земельних ділянок на черговій сесії міської ради. Інформація про розроблення плану організації території земельної ділянки по проспекту Миру, 194, м. Чернігів, товариством не надавалася. Обґрунтування щодо обєктивної неможливості розробки плану організації території товариством також не надано. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що 31.05.2018 із заявою №1 про надання дозволу на розробку документів землевідводу на земельну ділянку по проспекту Миру, 194, м. Чернігів, по корпусу №8 до Чернігівської міської ради звернулося ТОВ «Спорт Лайф». Схеми, додані до заяв ТОВ «Спорт Лайф» та ТОВ «Лофт.Биз» щодо наміру користування земельною ділянкою по корпусу № 8 накладаються одна на одну. З урахуванням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, зазначений розмір земельної ділянки не відповідає наданим графічним матеріалам. Враховуючи зазначене, виконавчі органи міської ради позбавлені можливості визначення фактичних користувачів земельної ділянки по проспекту Миру, 194, м. Чернігів, з визначенням площ земельних ділянок таких користувачів.

В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надіслали, кожен окремо, заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лофт.Біз» () створене 06.11.2017, що підтверджується копією протоколу № 1 від 01.11.2017 установчий зборів засновників (а.с. 14-17) та копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 12).

З огляду на матеріали справи, при створенні підприємства до статутного фонду була включена нерухомість, яка складалась з наступних будівель: Корпус № 13 - 0,03212 га та Корпус № 8 - 0,0484 га, що підтверджується протоколом загальних зборів засновників (а.с. 14-17) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18-19).

Заявою № 1 від 31.05.2018 ТОВ «Лофт.Біз» звернулось до Чернігівської міської ради щодо надання дозволу на розробку документів землевідводу на земельну ділянку під будівлями власності ТОВ «Лофт.Біз» та площу необхідну для її обслуговування, за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 194, для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови, орієнтовною площею 0,08052 га (Корпус № 13 - 0,03212 га та Корпус № 8 - 0,0484 га) (а.с. 9).

До заяви позивачем додано такі документи: 1) План-схема: «Межі для землевідводу» (а.с. 10); 2) Інформація про цільове призначення будівель (а.с. 11); 3) Копія правовстановлюючих документів ТОВ «Лофт.Біз»; 4) Документи, підтверджуючі право власності на будівлі.

Позивачем було надіслано інформаційний запит № 2 від 05.07.2018 з проханням повідомити причини не включення до порядку денного сесії міської ради, яка відбулася наприкінці червня 2018 року питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для ТОВ «Лофт.Біз» (а.с. 21).

Листом № 1-24/1-57/231 від 16.07.2018 відповідач зазначив, що «Для розгляду на сесії міської ради питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по проспекту Миру, 194, які використовуватимуться для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, пропонуємо Вам надати до управління земельних ресурсів план організації території з зазначенням проїздів до земельних ділянок, запланованих до відведення з метою обслуговування обєктів нерухомого майна, а також акт приймання-передачі нерухомого майна. Питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, буде включено до порядку денного чергової сесії міської ради після надання ТОВ «Лофт.Біз» необхідних документів» (а.с. 22).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що листом від 26.06.2018 №01-08/1251 управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради товариство було повідомлено, що для розгляду на сесії міської ради питання надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок по проспекту Миру, 194, які використовуватимуться для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, запропоновано надати план організації території з зазначенням проїздів до земельних ділянок, запланованих до відведення з метою обслуговування обєктів нерухомого майна, а також акт приймання-передачі нерухомого майна. Зазначеним листом заявника також проінформовано про вимоги ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України та вимог Державних будівельних норм ДБН 360- 92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с. 20).

Не погоджуючись з вказаними діями позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Надаючи нормативно-правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частина друга зазначеної статті передбачає, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу мотивувати причини цієї відмови.

Судом досліджено наявний в матеріалах адміністративної справи лист та встановлено, що в останньому відсутні посилання про невідповідність місця розташування земельної ділянки, зазначеної позивачем вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Частинами 1 і 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Нормою пункту 34 частини 1 статті 26 цього Закону визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

З огляду на вказане вище, бездіяльність Чернігівської міської ради є неправомірною та такою, що не відповідає статті 123 Земельного кодексу України.

Отже, відповідно до вимог статті 123 Земельного кодексу України відповідач має прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або прийняти мотивоване рішення про відмову. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На основі системного аналізу викладених правових норм та з урахуванням всього зазначеного, наданих сторонами доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лофт.Біз» підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати в сумі 1762 грн підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лофт.Біз" задовольнити повністю.

Бездіяльнвсть Чернігівської міської ради щодо не розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лофт.Біз" № 1 від 31.05.2018 та не включення до порядку денного сесії міської ради питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки - визнати протиправною.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської міської ради судові витрати в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лофт.Біз".

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лофт.Біз", пр. Миру, 194, м. Чернігів, 14037, .

Відповідач: Чернігівська міська рада, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, .

Дата складення повного рішення суду - 11.10.2018.

Суддя Ю. О. Скалозуб