Справа № 0840/2704/18
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 жовтня 2018 року о/об 09 год. 35 хв.Справа № 0840/2704/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1)

до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (70608, Запорізька область, м.Пологи, вул.Магістральна, буд.245; )

про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення про призупинення виплати пенсії, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1С.) до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач, Пологівське ОУПФУ), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача яка полягає у не виплаті, починаючи з травня 2018 року, пенсії позивачу; 2) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про призупинення виплати пенсії; 3) зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії позивачу негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати.

Позивач у позові зазначив, що він є пенсіонером та особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Позивач отримує пенсію за віком. З травня 2018 року позивачу припинено виплату пенсії.

Позивач просив позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку в Пологівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України. Дійсно, з травня 2018 року позивачеві пенсійні виплати призупиненні, оскільки наявна інформація про тривалу відсутність (понад 60 днів) за місцем проживання. ОСОБА_1 стверджує, що 15.05.2018 зверталась до відповідача із письмовою заявою. Проте даний факт відсутній. 15.05.2018 стосовно позивача зроблено запит до органів соціального захисту населення на отримання інформації щодо перевірки задекларованого місця проживання, проте на даний час інформація стосовно фактичного проживання на території Пологівського району не підтверджена. 15.05.2018 надійшла інформація про тривалу відсутність (понад 60 днів) позивача за місцем проживання.

Відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд зясував наступне.

Позивач є пенсіонером та йому призначена пенсія.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав до суду стосовно себе копії: Паспорта громадянина України ВВ619061; Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; Пенсійного посвідчення №41755/15; інших документів.

При вирішенні спору по суті судом прийнято до уваги приписи Конституції України (ст.ст.3, 19, 46), Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (ст.ст.5, 49), Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (ст.ст.1, 4, 7, 12), Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (ст.ст.2, 6), постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 за №637 (п.1), «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженого 01.10.2014 постановою Кабінету Міністрів України №509 (п.1, п.7-1), та інших норм права у редакціях на час виникнення спірних правовідносин.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є внутрішньо переміщеною особою.

Скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи не може бути підставою для позбавлення конституційного права позивача на отримання соціального захисту, а саме отримання пенсії.

При цьому, за матеріалами справи вказана довідка позивача не скасовувалась.

Відповідачем не надано до суду доказів наявності обставин передбачених ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для припинення виплати позивачу пенсії та відповідного рішення територіального органу Пенсійного фонду України або рішення суду. Інформація про тривалу відсутність (понад 60 днів) позивача за місцем проживання не є такою підставою за ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Звідси, суд вважає, що відповідачем припинено виплату пенсії позивачу у порушення вимог ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, суд зазначає, що застосування норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до спірних правовідносин є пріоритетним, а тому доводи відповідача щодо необхідності застосування норм постанов Кабінету Міністрів України є безпідставними.

Дана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №805/402/18 (Пз/9901/20/18) (яке набрало законної сили 04.09.2018).

Звідси, суд враховує при ухваленні рішення у цій справі правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №805/402/18 (Пз/9901/20/18).

Оскільки за матеріалами справи не вбачається прийняття відповідачем індивідуального акту з відповідними атрибутами, у розумінні п.1 ч.1 ст.19 КАС України, про призупинення виплати пенсії позивачу, то позовна вимога про визнання протиправним і скасування рішення відповідача про призупинення виплати пенсії є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Як передбачено п.3 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій.

Позивач просить суд зобов'язати відповідача утриматись від подальшого призупинення виплати пенсії без документального підтвердження намірів субєкта владних повноважень вчинити такі дії (надіслання попереджень, повідомлень, повісток, тощо).

При цьому, при зміні законодавства про пенсійне забезпечення, можливе, у майбутньому, змінення і підстав для зупинення виплати пенсій.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Враховуючи матеріали справи та приписи ст.ст.263, 371 КАС України суд не вбачає необхідності у негайному після проголошення судового рішення зобовязанні відповідача поновити виплату пенсії.

Також, суд відповідно до ст.249 КАС України не вбачає необхідності у винесенні окремої ухвали щодо протиправних дій співробітників Управління соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.5, 9, 77, 132, 143, 243-246, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (70608, Запорізька область, м.Пологи, вул.Магістральна, буд.245; ) у вигляді не виплати, починаючи з травня 2018 року, пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1).

Зобовязати Пологівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (70608, Запорізька область, м.Пологи, вул.Магістральна, буд.245; ) відновити виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) пенсії з моменту її припинення, тобто з 01.05.2018.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (70608, Запорізька область, м.Пологи, вул.Магістральна, буд.245; ) судові витрати в сумі 1409 грн. 60 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2018.

Суддя О.О. Прасов