Справа № 2040/7262/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 жовтня 2018 р. № 2040/7262/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Кухар М.Д., розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів пенсії у зв'язку з порушенням строків ії виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року протиправною.

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована та виплачена на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 12.12.2017 року по справі № 619/3703/17 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 року, у о справі № 619/3703/17 за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

- відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановити судовий контроль за виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області судового рішення, зобов'язавши його подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем всупереч вимог чинного законодавства не нарахував та не виплатив позивачу компенсацію втрати частини доходу у звязку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за вислугу років, яка призначена позивачу підчас здійснення її перерахунку на виконання рішення суду від 12.12.2017 року.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву позивача, в якій проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III визначено можливість нарахування компенсації виключно у випадках порушення строків виплати на один і більше календарних місяців, проте позивачем вказані строки не порушені, оскільки рішення Дергачівського районного суду від 12.12.2017 року по справі № 619/3703/17 було виконано у строк встановлений законом.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідач своєчасно не здійснив перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з отриманням позивачем права на отримання пенсії в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення поліцейських з 01.01.2016 року, та відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12.12.2017 року визнано бездіяльність ГУПФУ в Харківській області протиправною, та зобовязано відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру з розрахунку грошового забезпечення, визначеного в довідці № 100/31986- від 06.06.2017 року починаючи з 01.01.2016 року та провести відповідні виплати.

На виконання зазначеного рішення суду 12.02.2018 року відповідачем здійснено перерахунок розміру пенсії позивачу з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року.

Відповідно до розрахунку на доплату пенсії від 12.02.2018 року , що міститься у пенсійній справі, копію якої надано відповідачем на вимогу ухвали суду від 10.09.18, сума доплати складає 32888,96 грн.

Суми недоотриманої пенсії були виплачені позивачу у березні 2018 року, проте відповідачем не було нараховано та виплачено позивачу компенсацію втрати частини доходу у звязку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року, обов'язок щодо виплати якої встановлений ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Зазначена норма виключає дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду України у вирішенні зазначених питань, оскільки зазначеною нормою встановлюється обовязок відповідного органу Пенсійного фонду України у разі виплати сум пенсій за минулий час нараховувати компенсацію втрати частини доходів, відтак нарахування зазначеної компенсації здійснюється саме на недоотриману з вини органу Пенсійного фонду України суму пенсії.

Вину органу Пенсійного фонду України встановлено судовим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12.12.2017 року, яке набрало законної сили, та в якому зокрема зазначено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» не проведений з 01.01.2016 року саме з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином зазначений факт встановленню та доказуванню не підлягає.

Відповідно до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3-4 зазначеного закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до положень ст. 6 зазначеного закону компенсацію виплачують за рахунок:

власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян;

коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Статтею 7 зазначеного закону встановлено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

Недоотримана сума пенсії це сума систематичних виплат, які мали систематично нараховуватися та виплачуватися органом Пенсійного фонду позивачу, проте внаслідок бездіяльності відповідного органу не нараховувались та не сплачувались вчасно, та в результаті чого повинні були бути сплачені, у випадку позивача - на підставі рішення суду, одноразово.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Судом критично оцінюються посилання відповідача на ухвалу ВСУ від 30.05.2017 року у справі № 727/7816/16-а з огляду на наступне.

У справі № 727/7816/16-а, на ухвалу ВСУ на яку посилається відповідач, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для нарахування спірної компенсації, оскільки пенсія позивачу була в повному обсязі (а не в частині) поновлена та нарахована на виконання судового рішення та виплачена без затримки.

В справі що розглядається, спірним є питання щодо ненарахування та невиплати частини пенсії, на яку ОСОБА_1мав право з 01.01.2016 року відповідно до закону. Рішенням Дергачівського суду не було встановлено право на отримання пенсії за вислугу років, оскільки така пенсія вже була призначена та отримувалась позивачем, проте не в повному обсязі з вини органу Пенсійного фонду України.

Відтак, в даному випадку, коли мали місце виплати пенсії у розмірі без здійснення перерахунку, та неправомірна бездіяльність органу щодо своєчасного перерахунку та нарахування повних сум пенсії позивачу, вказана позиція Верховного Суду України не може враховуватися судом з огляду на різницю в обставинах, на підставі встановлення яких було постановлено Ухвалу ВСУ від 30.05.2017 року.

Крім того, КАС України у ч. 5 ст. 242 визначив, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду та відповідно до положень п. 8 ч. 1 Перехідних пололжень КАС України постанов Верховного Суду України.

Позиція, на яку посилається відповідач викладена в Ухвалі Верховного Суду України, а отже не є обов'язковою для врахування, відповідно до чинного законодавства.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача щодо встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Застосування наведеної норми є прерогативою суду, та передбачає право діяти на власний розсуд.

З огляду на зазначені обставини та норми Кодексу адміністративного судочинства України, станом на дату розгляду справи суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення судового контролю.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 257, 258, 262, 263, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів пенсії у зв'язку з порушенням строків ії виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року, протиправною.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1, компенсації втрати частини доходів пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( 61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 підїзд, 2 поверх, ) на користь ОСОБА_1 ( 62303, Харківська область, м. Дергачі, вул. Харківська, буд. 29, ідент. код: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в загальному розмірі 704, 80 коп. (сімсот чотири гривні грн. 80 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.