Справа № 2040/5448/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 р. № 2040/5448/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 2040/5448/18 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золочівське" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Золочівське" звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 18.06.2018, яким збільшено суму грошового зобовязання в розмірі 56257,06 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 14064,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомленнярішення ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 25760/20-40-12-07-19/30412824 від 28.12.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесене податкове повідомлення-рішення є законним. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Фахівцями ГУ ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих в податковій звітності єдиного податку четвертої групи за 2017 рік СТОВ "Золочівське".

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт №25760/20-40-12-07-19/30412824 від 28.12.2017 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності єдиного податку четвертої групи за 2017 рік сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золочівське", яким встановлено порушення вимог пп. 292-1.2 ст. 292 Податкового кодексу, а саме: встановлено факт заниження нормативної грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь, нормативна грошова оцінка застосована без коефіцієнта індексації за 2016 рік.

На підставі висновків акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 22.01.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання в розмірі 80495,77 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції 14 064,27 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України із скаргою від 01.02.2018.

Рішенням про результати розгляду скарг № 11759/6/99-99-11-03-01-25 від 03.04.2018 року Державна фіскальна служба України скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області № НОМЕР_2 від 22.01.2018 року в частині нарахування єдиного податку у сумі 24328,71 грн, в іншій частині - залишила без змін, а скаргу - без задоволення.

Судом встановлено, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Золочівське" оскаржило в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 22.01.2018.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 по справі № 820/2940/18 адміністративний позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золочівське" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі висновків акту перевірки № 25760/20-40-12-07-19/30412824 від 28.12.2017 та рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги № 11759/6/99-99-11-03-01-25 від 03.04.2018 Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.06.2018, яким збільшено платнику податків суму грошового зобовязання в розмірі 56257,06 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 14064,27 грн.

Оцінюючи обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення суд зазначає наступне.

Згідно з пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Як передбачено пп.14.1.125 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до пп.4 п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно з п. 292 прим. 1.1 ст. 292 прим. 1 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п. 292-1.2 ст. 292-1 ПК України, базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Пункт 5 підрозділу 8 Розділу XX "Перехідні положення" ПК України викладено в наступній редакції: "Установити, що індекс споживчих цін за 2015 та 2017 роки, що використовується для визначення величини коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ) для цілей оподаткування єдиним податком четвертої групи, застосовується із значенням 100 відсотків".

Згідно п. 6 підрозділу 6 Розділу XX "Перехідні положення" ПК України, встановлено, що індекс споживчих цін за 2015 рік, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів), застосовується із значенням 120 відсотків.

Загальний порядок щорічного розрахунку величини коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель передбачений ст. 289 ПК України.

Так, відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Пунктом 289.2 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Таким чином, аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що за допомогою індексу споживчих цін обраховується величина коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п. 289.3 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20.12.2016 за N 1791-VIII підрозділ 6 Розділу XX "Перехідні положення" ПКУ доповнено пунктом 8 такого змісту: "Установити, що індекс споживчих цін за 2016 рік, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням: для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів) - 100 відсотків; для земель несільськогосподарського призначення - 106 відсотків".

Суд звертає увагу на те, що будь-яких застережень чи обмежень щодо застосування підрозділу 6 Розділу XX "Перехідні положення" ПК України чинне законодавство не містить.

В акті перевірки податковий орган посилається на те, що відповідно до повідомлення Державної служби статистики України, індекс споживчих цін за 2016 рік становив 112,4 % та на підставі вказаних даних, зроблено висновок про те, що нормативна грошова оцінка застосована платником податків без коефіцієнта індексації за 2016 рік.

На підтвердження застосування вказаних показників, представник відповідача посилався на лист Міністерства фінансів України № 31-11150-09-10/1342 від 19.01.2017.

Зі змісту вказаного листа дійсно вбачається, що Міністерство фінансів України повідомило, що враховуючи те, що Кодексом не встановлено інших особливостей визначення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі з метою оподаткуванням єдиним податком для платників 4 групи, вважає , що з 01 січня 2017 року при нарахуванні єдиного податку платникам 4 групи коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі доцільно визначати з урахуванням таких значень індексів споживчих цін: за 2015 рік - 100 %, за 2016 рік - 112,4 %.

Тобто, вказаним листом, Міністерство фінансів України не визначало коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі, а лише зазначило про врахування при обчисленні вказаного коефіцієнту, індекс споживчих цін.

При цьому, як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 289.3 статті 289 ПК України саме центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, пізніше 15 січня поточного року забезпечує інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Так, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру в листі № 6-28-0.22-442/2-17 від 12.01.2017 повідомила Державну фіскальну службу України про те, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Також, у вказаному листі зазначено, що коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік 1,703, 1997 рік 1,059, 1998 рік 1,006, 1999 рік 1,127, 2000 рік 1,182, 2001 рік 1,02, 2005 рік 1,035, 2007 рік 1,028, 2008 рік 1,152, 2009 рік 1,059, 2010 рік 1,0, 2011 рік 1,0, 2012 рік 1,0, 2013 рік 1,0, 2014 рік 1,249, 2015 рік 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження); нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася; значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів) за 2016 рік становить 1,0, для земель несільськогосподарського призначення 1,06.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач використовує в своїй діяльності землі сільськогосподарського призначення, оскільки основний вид діяльності підприємства відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Золочівське" здійснені розрахунки, вказані в податковій звітності платника єдиного податку четвертої групи за 2017 рік, з урахуванням індексу нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь у розмірі 1,0 є правомірними.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності викладених в акті перевірки № 25760/20-40-12-07-19/30412824 від 28.12.2017 висновків, а відтак і законності винесеного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.06.2018.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золочівське" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золочівське" (місцезнаходження: вул. Разіна, буд. 40, смт. Золочів, Харківська область, 62203, ідентифікаційний код: 30412824) до Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код: 39599198) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 18.06.2018, яким збільшено суму грошового зобовязання в розмірі 56257 (п'ятдесят шість тисяч двісті п'ятдесят сім) грн 06 коп та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 14064 (чотирнадцять тисяч шістдесят чотири) грн 27 коп.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Золочівське" (ідентифікаційний код: 30412824) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (ідентифікаційний код: 39599198) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 жовтня 2018 року.

Суддя А.С. Мороко