Справа № 514/801/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 р.м. ОдесаСправа № 514/801/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Тончева Н.М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

апелянта - ОСОБА_2 (по паспорту)

відповідача - Стратана С.В. (по службовому посвідченню)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 21 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Тарутинського ВП Арцизького ВП Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Тарутинського ВП Арцизького ВП Головного управління національної поліції в Одеській області від 29.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки поліцейського про порушення позивачем правил дорожнього руху не відповідають дійсності, не ґрунтується на законі та не враховують всіх обставин, що мають значення для вирішення питання про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зазначені обставини свідчать про неправомірність рішення відповідача та наявність безумовних підстав для його скасування.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 21 червня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Тарутинського ВП Арцизького ВП Головного управління національної поліції в Одеській області майора поліції від 29.05.2018 року Серії АР №993618 застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 2).

Згідно вказаної постанови, 29.05.2018 року о 15:00 годині позивач керував транспортним засобом ВАЗ2107 номерний знак НОМЕР_1 по вул. Красна в смт. Тарутино без полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зазначені обставини стали підставою для висновків про порушення позивачем п.п. «ґ» п. 2.1 Правил дорожнього руху, що є підставою для притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її безпідставність, необґрунтованість і невідповідність чинному законодавству, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного стягнення та підтвердження належними і допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, у зв'язку із чим не вбачав підстав для скасування рішення суб'єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Відповідно до п.п. «ґ» п. 2.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови, колегія суддів встановила, що накладення адміністративного стягнення на позивача у розмірі 425 грн. відбулось на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з цим, позивачем не заперечується, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на вимогу поліцейського він не пред'явив для перевірки поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим не спростував правомірність адміністративного стягнення, застосованого за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Фактично, позивач не погоджується із накладенням адміністративного стягнення з огляду на те, що під час виявлення поліцейським адміністративного правопорушення транспортний засіб не був у русі, що на його думку виключає в діях водія складу адміністративного правопорушення, а також можливість у поліцейського притягнути водія до відповідальності.

Водночас, аналіз наведених правових норм показав, що застосування адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП може мати місце як під час виявлення уповноваженим органом (його посадовою особою) керування водієм транспортним засобом, не маючи при собі відповідного поліса обов'язкового страхування, так і під час не пред'явлення вказаного документа для перевірки на вимогу поліцейського.

Таким чином, спір фактичного виникає з невідповідності відомостей у рішенні відповідача щодо обставин скоєного правопорушення, а саме позивач зазначає про недійсність висновків поліцейського про те, що під час виявленого адміністративного правопорушення транспортний засіб був у русі.

При цьому, на думку колегії суддів, неточність таких даних не може впливати на правильність висновків відповідача про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, спростовувати факт вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський обґрунтовано врахував не пред'явлення водієм-позивачем обов'язкових документів для перевірки, поважних чи об'єктивних причин відсутності обов'язкових документів позивач під час розгляду справи не навів, наявність обставин для звільнення від обов'язкового страхування не зазначав, у зв'язку із чим апеляційний суд вважає, що прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення відбулось із повним дотриманням правил ч. 1 ст. 126, ст. 280 КУпАП.

З огляду на наведене, оскільки притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось у відповідності до чинного законодавства та обґрунтовано, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування рішення суб'єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 21 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль