Справа № 2040/7204/18
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 р. № 2040/7204/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ломаги А.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання відмови незаконою та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № С-1414/0-1658/0/95-18 від 01.03.2018 у наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківськоі області, по заяві від 06.07.2017 незаконною та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області задовльнити дану заяву, надавши відповідний дозвіл.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.07.2017 року він звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення розташованих за межами населеного пункту на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, для подальшого отримання даної ділянки у власність.

Відповідач листом від 03.08.2017 року повідомив позивача про утримання від прийняття відповідного рішення до моменту вирішення по суті питання забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції. Позивач вважав дії відповідача незаконними та звернувся за захистом своїх прав до суду. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити дії - задоволено частково. Зобов'язано відповідача розглянути вказану заяву від 06.07.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства.

На виконання постанови суду, 01.03.2018 року листом відповідач повідомив позивача, що спірна земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, право на які підлягає продажу на земельних торгах, що, на думку відповідача, унеможливлює передачу та надання в користування земельної ділянки до завершення торгів. Позивач вважає дії відповідача протиправними, у зв'язку із чим звернувся до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області правомірно відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки за інформацією наданою Відділом у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, вказана на графічних матеріалах спірна земельна ділянка, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право на які підлягає продажу на земельних торгах.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач одержав письмову заяву позивача від 06.07.2017 року, з приводу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області.

Відповідачем надано відповідь на це звернення, яке оформлено листом Про розгляд заяви № С-20196/0/6-18716/0/21-17 від 03.08.2017 року.

Зі змісту цієї відповіді випливає, що Головне управління утримується від прийняття відповідного рішення до моменту вирішення по суті питання учасника антитерорестичної операції.

Не погодившись з зазначеним, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просить суд визнати відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3, згідно заяви від 06.07.2017 року, незаконною та зобовязати відповідача задовольнити дану заяву, надавши відповідний дозвіл.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити певні дії було задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області розглянути заяву ОСОБА_3 від 06 липня 2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду - без змін. Постанова Харківського окружного адміністративного суду набрала законної сили - 24 січня 2018 року.

05.02.2018 року на виконання постанови суду від 08.11.2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з заявою про повторний розгляд заяви від 06.07.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

01.03.2018 року відповідач листом № С-1414/0-1658/0/95-18 відмовив позивачу у наданні відповідного дозволу, посилаючись на інформацію відділу у Балаклійському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 28.02.2018 року № 177/401-18-0.23,09 про те, що бажана земельна ділянка, згідно наказу Головного Управління включена до переліку земельних ділянок, право на які підлягає продажу на земельних торгах.

Суд аналізуючи зміст відмови відповідача зазначає, що підставою для не задоволення заяви позивача від 06.07.2017 року є посилання відповідача на ту обставину, що за інформацією Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.02.2018 року № 177/401-18-0.23,09 земельна ділянка, яка зазначена на доданих до заяви ОСОБА_3 графічних матеріалах, входить до складу земельної ділянки загальною площею 13,8826 га з кадастровим номером :01:000:0543, яка наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право на які підлягає продажу на земельних торгах.

Суд вище зазначене посилання відповідача вважає необґрунтованим оскільки, відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 Земельного кодексу України визначено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу. Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них обєктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови. Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Аналізуючи вище зазначені положення суд приходить до висновку, що законодавцем чітко визначено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів, отже вирішальним фактором є включення земельних ділянок до переліку земель, які виставлені на земельні торги. В інших випадках законодавець не заперечував надання у користування (тощо) земельних ділянок.

Як було встановлено судом з наданих представником відповідача пояснень від 05.10.2018 року, вбачається, що за інформацією Відділу у Балаклійському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0543, станом на 09.10.2018 року, у Державному земельному кадастрі не існує. Підставою скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0543 став її поділ у зв'язку із надання іншим громадянам дозволів на розробку проекту землеустрою. В результаті поділу земельні ділянки із зазначеного масиву розміром 3,8826 га та 6,0000 га не були надані у власність або у користування та 12.04.2018 року відправлені до архівного шару даних геоінформаційної системи Державного земельного кадастру.

Отже, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка не була виставлена на земельні торги та не охоплюється наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.11.2017 року №231, на який посилається відповідач у відзиві як на підставу відмови у задоволенні заяви.

Враховуючи інформацію подану відповідачем, суд зазначає, що бажана земельна ділянка, орієнтовною площею 2,0000 га не надана у власність або користування іншим громадянам чи юридичним особам і є державною власністю.

В судовому засіданні встановлено, що станом на час подання заяви позивачем 06.07.2017 року жодної інформації від 28.02.2018 року № 177/401-18-0.23,09, не існувало, а отже у відповідача були відсутні підстави для відмови в задоволені вище зазначеної заяви позивача.

Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Пунктом "б" частини 2 статті 121 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до положень частини 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання, Верховна ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 4 статті 121 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру у Харківській області визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру у області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 29.09.2016 № 333, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за вих. № 1391/29521.

Так, підпунктом 13 пункту 4 якого встановлено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Суд зазначає, що лист відповідача від 01.03.2018 року С-1414/0-1658/0/95-18 щодо повторного розгляду заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства і викладена в ньому позиція (фактично відмова) у надані дозволу, не містить визначених частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а відмова у його наданні ґрунтується на недостовірній інформації, що не може бути визнано судом правомірним.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, в порушення статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено факту правомірності відмови у наданні дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 01.03.2018 року С-1414/0-1658/0/95-18 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0000 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області ОСОБА_3 за заявою від 06.07.2017 року не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а отже є незаконною та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги позивача про зобовязання відповідача видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області за заявою від 06.07.2017 року, то в цій частині позов підлягає задоволенню з врахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 245 КАС України, оскільки як було встановлено в судовому засіданні, позивачем були виконані всі можливі умови визначені законом для прийняття позитивного рішення відповідачем, а відповідач в даному випадку вже двічі скористався своїм правом діяти на власний розсуд.

Дискреційні повноваження не є необмеженими. Ігнорування державними органами вказівок рішень судів порушує принцип юридичної певності та ставить під сумнів дієвість судової системи України, що має набагато більший суспільний інтерес, аніж принцип невтручання суду у дискреційні повноваження органу влади. При цьому, останній принцип не є абсолютним та не є презумпцією, хоча перші два (принципи юридичної певності та авторитету суду) є абсолютними принципами. Засіб захисту має бути ефективним, тобто убезпечити можливість повторного порушення органом влади закону, а також повторне звернення до суду.

Вищий адміністративний суд України у рішенні від 24 березня 2016 у справі К/800/12368/14, 826/17109/13-а зазначив: у випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобовязати субєкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію, суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

Отже, визначений позивачем спосіб захисту своїх прав є належним та ефективним, як того вимагає ст. 5 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 (пл. ім. В.Й. Казмірука, буд. 19, м. Балаклія, Балаклійський район, Харківська область, 64200, код НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 1 під.,6-7 пов., м. Харків, 61022, код 39792822) про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № С-1414/0-1658/0/95-18 від 01.03.2018 у наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківськоі області, по заяві від 06.07.2017 незаконною.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківськоі області ОСОБА_3 за заявою від 06.07.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (пл. ім. В.Й. Казмірука, буд. 19, м. Балаклія, Балаклійський район, Харківська область, 64200, код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 1 під.,6-7 пов., м. Харків, 61022, код 39792822) суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.10.2018 року.

Суддя Д.А. Волошин