Справа № 199/3922/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року Справа № 199/3922/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Голобутовського Р.З.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про зобов`язання вчинити певні дії,-
06.06.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро в якій просить:
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно з заявою від 12.02.2018, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 01.01.1995 по 29.11.2010.
Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі із заявою про призначення пенсії за віком з урахуванням 23 річного пільгового стажу водієм пасажирського автобуса з 23.10.1987 по 29.11.2010 відповідно до пункту з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, додавши всі необхідні документи. Відповідачем було відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю достатнього пільгового стажу. Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови призначення пенсії за віком на пільгових умовах за є незаконними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення, оскільки протирічать принципу верховенства права
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.06.2018 справу №199/3922/18 за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовському Р.З.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 справу №199/3922/18 прийнято до провадження судді Голобутовського Р.З. та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне. Позивачу неможливо зарахувати до стажу роботи період роботи з 01.01.1995 по 29.11.2010 так як в пільгових довідках відсутні відомості про суму нарахованого заробітку, в зв`язку з цим Комісією прийнято рішення про підтвердження періодів з 10.11.1987 по 31.12.1992 та з 01.01.1994 по 31.12.1994 зарахований пільговий стаж становить 6 років 1 місяць 22 дні Таким чином, управлінням відмовлено Позивачу в призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.
На підставі зазначеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
На підставі викладеного, а також виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.
Відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.
Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього закону.
Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Пунктом 18 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Законом України „Про пенсійне забезпечення" передбачено, що за результатами атестації робочих місць призначаються пенсії за віком на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Атестація робочих місць за умовами праці, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 № 442, проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через не підтвердження наявності у позивача необхідного пільгового стажу
За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного матеріалами справи встановлено, те, що позивач працював на посаді водія міського пасажирського транспорту, доказів щодо протилежного відповідачем до суду не було надано.
Наведені записи в трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.
Отже, з числа водіїв автотранспортних засобів атестації підлягають робочі місця лише тих водіїв, які зайняті на роботах у технологічних процесах виробництв із шкідливими і важкими умовами праці (гірничі роботи, роботи в розрізах, кар'єрах тощо).
Робота водія автобуса, зайнятого пасажирськими перевезеннями, у розумінні постанови КМУ №442, не належить до категорії із шкідливими і важкими умовами праці, у зв'язку з чим проведення атестації робочих місць за умовами праці на відповідних робочих місцях не вимагається.
Відтак, професія позивача «водій автобуса», згідно записів у його трудовій книжці віднесена до пільгового стажу що підтверджується пунктом з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд, задля ефективного захисту порушених прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у не зарахуванні до пільгового стажу періоду 01.01.1995 по 29.11.2010.
Відповідно до частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсій у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно, суд вирішив за необхідне допустити до негайного виконання це рішення у вказаній частині.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періоду 01.01.1995 по 29.11.2010.
Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно з заявою від 12.02.2018, зарахувавши до пільгового стажу період моєї роботи з 01.01.1995 по 29.11.2010.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2