Справа № 826/9477/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 жовтня 2018 року № 826/9477/18

Окружним адміністративним судом міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04116, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо обмеження розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 (04073, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1), відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 01.01.2018 року протиправними;

- зобов'язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04116, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (04073, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) починаючи з 01.01.2018 року без обмеження її максимальним розміром з урахуванням проведених виплат.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач отримує пенсію за вислугу років на підставі статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Відповідачем на підставах встановлених статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 року та Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року здійснено перерахунок пенсії та визначено пенсійної виплати у розмірі 20 900,61 грн. Проте, розмір пенсії, який фактично підлягає сплаті, відповідачем зазначено лише у розмірі 13 384,26 гривень.

Заявами № К-3278 від 04.04.2018 року та № К-3278/1 від 10.04.2018 року позивач звертався до відповідача з вимогою усунути порушення його прав, що полягають в обмеженні розміру пенсії, порівняно з тим, що визначений законодавством.

Однак, листами № 273102 від 08.05.2018 року та № 16766/08/К-3278 від 27.04.2018 року відповідачем зазначено про відсутність правових підстав для виплати пенсії позивачу у розмірі 20 900,61 гривень, оскільки базу для обрахунку підвищення пенсії обмежено 10 розмірами прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність.

Вважаючи дії відповідача є протиправними та такими, що грубо порушують закріплені законодавством соціальні гарантії для позивача, його права та законні інтереси, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.01.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через канцелярію суду 18.07.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що в цьому випадку, Фінансовим управління Генерального штабу Збройних Сил України не повідомлено Пенсійний фонд України про необхідність проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям, оскільки Кабінетом Міністрів України постановою від 22.09.2010 року №889 встановлено грошову винагороду, яка не є складовою грошового забезпечення для обрахування розміру пенсії.

Чинним законодавством не передбачено такого додаткового виду грошового забезпечення як винагорода та не передбачено його врахування до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії, тому відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі Постанови КМУ №889 від 22.09.2010 року.

Водночас, відповідачем зазначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям не є додатковим видом грошового зобов'язання, з якого обчислюється пенсія в розумінні статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з огляду на що, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 01.04.2005 року №28о/с генерала-майора внутрішньої служби ОСОБА_1 (К-146339), начальника управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у м. Києві та Київській області звільнено у відставку за пунктом 65 «а» (за віком).

Відповідно до наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 06.05.2005 року №42о/с на часткову зміну пункту наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 01.04.2005 року №28о/с у частині звільнення, вважати звільненим у відставку за пунктом 65 «б» (через хворобу).

ОСОБА_1 є пенсіонером органів пенітенціарної служби, з 2005 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві, отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно з копією довідки Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції від 23.03.2018 року №4.3-2 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, виданої ОСОБА_1, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018 року за посадою начальника управління Державного департаменту з питань виконання покарань у м. Києві та Київській області, займаною на день служби становить : посадовий оклад 8880,00 грн., оклад за військовим (спеціальним званням) генерал-майор внутрішньої служби 1550, 00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 5215, 00 грн., усього 15645, 00 грн.

Відповідачем 04.04.2018 року за допомогою Автоматизованої системи розрахунку пенсій здійснено розрахунок пенсії за вислугу років по пенсійній справі №N/A 5939 для ОСОБА_1, в якому пенсію з надбавками нараховано в сумі 20900, 61 грн., проте з урахуванням максимального розміру пенсії: 13730 грн., попередньої суми пенсії 13038,52 грн. та підвищення 345, 74 грн. (50% від 691, 48 грн.) розмір пенсійної виплати після перерахунку з урахуванням статті 2 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дорівнює 13384, 26 грн.

Не погоджуючись із такою сумою перерахованої пенсій, позивач звернувся до відповідача із заявами від 04.04.201/8 року вх.№К-3278 щодо порушення конституційних прав та вимог постанови КМУ від 21.02.2018 року №103, та від 10.04.2018 року вх.№ К-3278/1 про виплату пенсії без обмежень.

У відповідь на звернення позивача, відповідачем, листом від 08.05.2018 року №273/02 повідомлено, що відповідно до статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-71 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" максимальний розмір пенсій (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), зокрема, призначених (перерахованих) відповідно до Закону, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вважаючи, що стаття 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-71 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" має бути застосовано при розрахунку пенсії позивача, відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії без обмежень.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою КМУ № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового га начальницького складу та деяких інших осіб», затверджено, в тому числі, нові схеми тарифних розрядів, коефіцієнтів, надбавок осіб начальницького складу Кримінально-виконавчої служби (Державної пенітенціарної служби України), відповідно до яких збільшується розмір грошового забезпечення осіб, що проходять (проходили) службу на відповідних посадах.

Таким чином, вказаною Постановою КМУ змінено у бік збільшення розмір грошового забезпечення за посадою, на якій проходив службу Позивач, відтак слід дійти висновку про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» Кабінет Міністрів України постановив: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з нарахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідно до п.п. 1-3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого Постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 року (далі - Порядок) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління ігржавної охорони. Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення коленої особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, встановлено, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшено розмір грошового забезпечення; Міністерством юстиції України на адресу Пенсійного фонду України направлено повідомлення про підстави перерахунку № 11739/16/12-17 від 13.11.2017 року (копія повідомлення міститься у матеріалах справи); Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України позивачу видано Довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії № 4.3-2 від 22.04.2018 року (копія довідки міститься у матеріалах справи).

Позаяк, слід дійти висновку, що як позивачем, так і іншими суб'єктами права виконано всі передбачені законодавством дії, спрямовані на проведення відповідачем перерахунку раніше призначеної пенсії позивача.

На виконання вимог статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року відповідачем здійснено перерахунок раніше призначеної пенсії та визначено розмір пенсійної виплати у розмірі 20 900,61 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Проте, як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку пенсії за вислугу років позивача, здійсненого за допомогою Автоматизованої системи Розрахунку пенсій та листа відповідача від 08.05.2018 року №273/02, відповідачем здійснено розрахунок пенсії позивача з урахуванням положень статті 2 Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи», на що суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» встановлено обмеження щодо максимального розміру пенсії, однак застосування вказаної статті має певні обмеження та умови, що встановленні як самим Законом, так і загальними принципами Конституції України щодо дії закону у часі.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» обмеження пенсії помісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки вказаний закон набрав чинності 01.10.2011 року, в той час коли пенсію позивачу призначено 30.03.2005 року, відтак суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно застосовано статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» при розрахунку пенсії позивача.

Крім того, суд зазначає, що згідно з статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статей 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлено законами України (в тому числі і Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Конституційним Судом України неодноразово розглядалися питання, пов'язані з реалізацією права па соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8- рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційним Судом України вказано, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи з аналізу висновків Конституційного Суду України, законодавства та встановлених судом обставин, перерахунок пенсії повинен проводитись на умовах і в порядку, що існували на час призначення пенсії позивачу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на доведені протиправні дії відповідача, суд дійшов висновку, що також підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04116, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (04073, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) починаючи з 01.01.2018 року без обмеження її максимальним розміром з урахуванням проведених виплат, оскільки не порушує дискреційних прав відповідача.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що у відзиві, який подано відповідачем на позовну заяву 18.07.2018 року, здійснено посилання на Постанову КМУ № 889 від 22.09.2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» дія якої за колом осіб не поширюється на працівників пенітенціарної служби, в якій працював позивач, відтак до спірних правовідносин положення зазначеної відповідачем у відзиві постанови не застосовуються.

Крім того, відповідачем здійснено посилання на нормативно-правові акти які або втратили свою чинність, або ж не застосовуються до спірних правовідносин, а також заперечує щодо підстав для проведення перерахунку пенсії, в той час коли ним вже проведено перерахунок пенсії, проте не в повному обсязі.

Також, відповідачем у відзиві зазначено твердження, що Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України не повідомлено Пенсійний фонд України про необхідність проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям, коли Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України не має відношення до позивача, оскільки такі дії в цих правовідносинах мало б бути здійснено суб'єктом, яким видано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій ОСОБА_1 - Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 23.03.2018 року №4.3-2.

Відповідачем у справі, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності вчинення дій при винесенні оспорюваних постанов.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини п'ятої статті 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення чи компенсації відсутні.

Керуючись статтями 72 - 77, 90, 139, 255, 263, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04116, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо обмеження розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 (04073, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1), відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 01.01.2018 року.

3. Зобов'язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04116, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (04073, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) починаючи з 01.01.2018 року без обмеження її максимальним розміром з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 (04073, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1);

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04116, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Суддя Л.О. Маруліна