Справа № 810/2760/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року м.Київ справа № 810/2760/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Державної фіскальної служби України від 21.07.2017 № KT-UA-2017 про визначення коду товару.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.01.2018 (суддя Брагіна О.Є.) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, - залишено без розгляду. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" - задоволено, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02 січня 2018 року - скасовано, справу направлено до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

26.03.2018 матеріали адміністративної справи №810/2760/17 надійшли на адресу суду та внаслідок автоматизованого розподілу були передані для розгляду судді Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 прийнято адміністративну справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О.

Постановлено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, визначеними Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів". Призначено підготовче засідання по справі, витребувано докази по справі від учасників справи.

Позовні вимоги мотивовано тим, що під час митного оформлення імпортованого товару: Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, відповідачем було прийнято рішення від 21.07.2017 №KT-UA-2017, яким визначено інший код товару за УКТЗЕД-, ніж зазначений позивачем у митній декларації від 22.03.2017 №UA125030/2017/104759.

За твердженням позивача, спірне рішення було прийнято протиправно та необґрунтовано.

Так, зокрема, позивач зазначає про те, що експертне дослідження відібраних проб товару було здійснене посадовою особою Міжрегіональної митниці ДФС, що на думку позивача, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки такі дії мали вчинятися посадовою особою Київської митниці ДФС. Отже на думку позивача Міжрегіональна митниця ДФС безпідставно втрутилась у процедуру митного оформлення товару позивача.

Також позивач зазначає про те, що відібрані для експертного дослідження проби товару були самостійно направлені Міжрегіональною митницею ДФС до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який з огляду на відсутність відповідних спеціалістів направив їх на дослідження до Української лабораторії якості і безпеки продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України, спеціалістами якої було складено висновок щодо коду товару позивача за УКТ ЗЕД - .

Позивач зазначає, що саме на підставі вказаного висновку відповідачем й було прийнято спірне рішення.

Позивач наголошує на тому, що в силу вимог чинного законодавства експертне дослідження відібраних проб товару повинно було здійснюватись виключно експертами спеціалізованої лабораторії митного органу - Департаменту податкових та митних експертиз ДФС.

У зв'язку з цим, позивач вважає, що залучення Міжрегіональною митницею ДФС для проведення експертного дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та Української лабораторії якості і безпеки продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України та складання ними експертного висновку за результатами дослідження суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім того, позивач зазначає про те, що визначений ним у вказаній вантажно-митній декларації код товару за УКТЗЕД - , відповідає характеристикам задекларованого товару, що підтверджується поданими до митного оформлення документами. Також, позивач вказує на те, що спірне рішення прийнято з пропущенням законодавчо встановленого строку, що на думку позивача, також свідчить про протиправність спірного рішення та є підставою для його скасування.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає про те, що на підставі проведених експертиз відібраних зразків товару було зроблено висновок, що товар позивача (соєве борошно) є нічим іншим, як ферментованим та висушеним соєвим концентратом, а саме ЕР 200, для виробництва якого використовується соя та специфічні молочні бактерії.

У зв'язку з чим, відповідач зазначає, що товар, який піддавався вищезазначеній обробці, вже не може вважатися соєвим борошном, і не може класифікуватися за товарною позицією 2304 УКТ ЗЕД "Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані", оскільки імпортований позивачем продукт використовується для годівлі тварин (2309 УКТ ЗЕД - продукти, що використовуються для годівлі тварин).

За таких обставин, відповідач вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 повторно витребувано докази по справі від відповідача, викликано у судове засідання в якості свідка ОСОБА_2, який є виконавцем спірного рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 календарних днів, відкладено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2018 повторно витребувано докази по справі від відповідача, відкладено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 повернуто Київській митниці ДФС додаткові пояснення щодо правомірності залучення до процесу відібрання проб та зразків товарів Міжрегіональної митниці ДФС б/н б/д без розгляду. Відмовлено в задоволенні клопотання Київської митниці ДФС про залучення Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби до участі у справі в якості третьої особи. Витребувати докази по справі від Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Присутні у судових засіданнях 03.05.2018, 07.06.2018, 27.06.2018, 15.08.2018 та 20.08.2018 представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Присутній у судових засіданнях 03.05.2018, 07.06.2018, 15.08.2018 та 20.08.2018 представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Присутній у судовому засіданні 20.08.2018 представник позивача заявив клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження, проти задоволення якого заперечень з боку відповідача не надійшло.

Відповідно до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Протокольною ухвалою від 20.08.2018 року, врахувавши клопотання представника позивача, суд вирішив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» (ідентифікаційний код 37405944, місцезнаходження: 03062, м.Київ, Шевченківський район, проспект Перемоги, будинок 96, офіс 2) 23.11.2010 було зареєстровано в якості юридичної особи, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.11.2017 № (т.1, а.с.56-61) та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ №322411 від 11.09.2013 (т.1, а.с.62-64).

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2015 між ТОВ «Торговий Дім «Світ-Агро» (Покупець) та Agrolife GmbH, Німеччина (Продавець) було укладено контракт №ЕР 22/12/15, за умовами якого Продавець продає, а Покупець - купує «Товар», за якістю, цінами, у строки та на умовах, які визначені нижче та є обов'язковими для обох сторін (т.2, а.с.84-87). Відповідно до п.2.1 контракту Товар буде поставлений транспортом, на умовах, зазначених в специфікаціях та інвойсах.

Згідно з п.2.2 контракту Товар вважається зданим Продавцем та прийнятим Покупцем: по якості - відповідно сертифікату аналізу; по кількості - відповідно фактичної наявності місць та ваги.

Пунктом 3.2 контракту передбачено, що ціна за одиницю Товару включає вартість пакувального матеріалу, піддонів, зовнішньої упаковки. Тара поверненню не підлягає. Відповідно до п.4.1 контракту валютою контракту і оплати є долар. Згідно з п.4.2 контракту ціни на Товар зазначені в специфікаціях. Загальна сума даного контракту визначається сукупністю вартості Товару, поставленого у відповідності з підписаними специфікаціями (п.4.3 контракту). Пунктом 5.1 контракту визначено, що Товар вважається прийнятим по якості відповідно посвідчення якості заводу виробника Продавця.

Відповідно до п.5.2 контракту кількість Товару визначається згідно товаросупровідної документації.

Згідно з п.7.1 контракту на Товар повинні бути оформлені оригінали наступних документів: 3 оригінали інвойсу; 3 оригінали пакувального листа; оригінал сертифіката походження; оригінал ветеринарного сертифіката; 3 оригінали сертифіката якості/аналізу від виробника; ЦМР; експортна декларація. Сертифікати повинні бути оформлені на ім'я Покупця і супроводжувати кожну поставку Товару.

За умовами п.11.1 контракту даний контракт діє з моменту підписання і до 31.12.2016 і автоматично продовжується на кожний послідуючий рік, якщо жодна зі сторін не повідомить іншу про припинення контракту.

Також між сторонами були підписані Додаткові угоди №1 від 18.04.2016 та №2 від 10.06.2016 до контракту №ЕР 22/12/15 (т.2, а.с.89-91).

01.09.2016 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» (Замовник) було укладено договір про надання митно-брокерських послуг №СА 01-16, за умовами якого Виконавець зобов'язується надати послуги по декларуванню та митному оформленню в митних органах України товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів Замовника, що переміщуються через митний кордон України (далі - Товари), а також надавати комплексні консультативні послуги. Під наданням Замовнику комплексних консультативних послуг сторони розуміють надання усних чи письмових консультацій про митне оформлення, а також по питанням про зовнішньоекономічну діяльність (т.2, а.с.92-94).

Відповідно до п.8.1 договору даний договір діє до 31 грудня 2016 року, вступаючи в силу з моменту його підписання, строк дії договору закінчується в зазначений термін. Пунктом 8.2 договору визначено, що договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення строку його дії жодна із сторін не заявила про розірвання даного договору в письмовій формі.

Судом встановлено, що 22.03.2017 з метою проведення митного оформлення партії товару за контрактом від 22.12.2015 № ЕР 22/12/15 з компанією „Agrolife GmbH" (Німеччина) до відділу митного оформлення №3 митного поста «Східний термінал» Київської митниці ДФС фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» було подано митну декларацію №UA125030/2017/104759 (далі - МД №UA125030/2017/104759 у митному режимі імпорту (т.1, а.с.12).

Відповідно до графи 31 МД №UA125030/2017/104759 заявлено наступний товар: Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1 - 22000 кг у вигляді порошку, призначене для приготування кормів для тварин, що містить у своєму складі: вміст сирового протеїну 54,3%, сирого жиру в перерахунку на суху речовину 1,7%, масова частка вологи та летких речовин 9,1%. Країна походження - DK, Торгівельна марка - European Protein, Виробник - European Protein AS.

Відповідно до графи 33 МД № UA125030/2017/104759 визначено код товару згідно УКТЗЕД- 23040000.

Згідно із графою 47 МД № UA125030/2017/104759 ставка мита 0% та відповідно 0,00 грн.; ставка ПДВ 20%, що становить 87419,61 грн.

З матеріалів справи слідує, що позивачем до митного оформлення також було надано наступні документи:

- рахунок-фактуру (інвойс №209 від 15.03.2017;

- міжнародна транспортна накладна CMR №017971 від 17.03.2017;

- сертифікат про проходження товару №1000410 від 16.03.2017;

- контракт №ЕР 22/12/15 купівлі-продажу від 22.12.2015;

- доповнення №61 від 15.03.2017 до контракту;

- додаткова угода №1 від 18.04.2016 до контракту;

- додаткова угода №2 від 10.06.2016 до контракту;

- ветеринарні свідоцтва від 22.03.2017;

- інші некласифіковані документи №120 від 15.02.2016;

- лист виробника від 31.10.2016;

- запит по КТ108919 від 02.02.2016;

- технологічна схема виробництва від 15.05.2017;

- лист позивача №1/30.05 від 30.05.2017;

- ДСТУ 2423-94 «Олії рослинні. Виробництво»;

- ухвала Вищого адміністративного суду України від 02.06.2016 №К/800/14013/15 (т.2, а.с.81-91, 97-102).

Судом встановлено, що Міжрегіональна митниця Державної фіскальної служби звернулась з листом від 20.03.2017 №87/7/30-70-20-17 до Київської митниці ДФС, у якому у зв'язку з проведенням заходів щодо недопущення порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності установленого порядку переміщення через митний кордон України товарів та отримання інформації про переміщення окремими суб'єктами ЗЕД товарів у митному режимі імпорту з можливим порушенням вимог митного законодавства, з метою недопущення порушень митного законодавства просила здійснювати митне оформлення товарів, які надходять на адресу ТОВ «ТД «Світ-Агро», код ЄДРПОУ , 03062, м.Київ, пр-т Перемоги, 96, оф.2, з обов'язковим проведенням митного огляду та відбором зразків для проведення лабораторних досліджень. Контактні особи: гол.державний інспектор Лутаєв Роман Вікторович; ст. державний інспектор Гузенко Сергій Іванович; ст. державний інспектор Дендерук Андрій Васильович (т.2, а.с.16).

З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2017 головним державним інспектором ВМО-3 м/п «Східний термінал» Київської митниці ДФС ОСОБА_4 у присутності агента з митного оформлення ТОВ «ТДо«Світ-Агро» ОСОБА_3 були відібрані проби (зразки) товару - Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1, виробник товару European Protein AS, номер вагона, державний номер автомобіля, реквізити накладної АВ3419АС/АВ8686ХР, обсяг 22000 кг, у кількості 2 кг, для подальшого проведення лабораторних досліджень з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно УКТЗЕД, що підтверджується актом про взяття проб (зразків) товарів від 22.03.2017 (т.2, а.с.18).

У вказаному акті зазначено про те, що проби (зразки) відправлено за адресою: м.Київ, спеціалізована лабораторія.

З акту про взяття проб (зразків) товарів від 22.03.2017 та службової записки заступника начальника митного поста «Димитрово» - начальника ВМО №4 на адресу начальника юридичного відділу Київської митниці ДФС ОСОБА_5 від 11.05.2018 №300/10-70-64-05/21 (т.2, а.с.30-32) вбачається, що відбір проб (зразків) товару був здійснений у присутності посадових осіб Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби, а саме: старшого державного інспектора Міжрегіональної митниці ОСОБА_6 та старшого державного інспектора Міжрегіональної митниці ОСОБА_7.

З вказаної службової записки від 11.05.2018 №300/10-70-64-05/21 вбачається, що відібрані зразки (проби) товару були передані старшому державному інспектору Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_6 та старшому державному інспектору Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_7 для проведення наступних лабораторних досліджень.

Судом встановлено, що відібрані зразки (проби) були направлені Міжрегіональною митницею Державної фіскальної служби для проведення експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз листом від 23.03.2017 №13/10/30-70-20-16 (т.2. а.с.121-122).

Метою подання запиту у листі Міжрегіональної митниці ДФС від 23.03.2017 №13/10/30-70-20-16 зазначено: встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів, а саме:

- яким видом соєвої продукції є наданий зразок (соєвий шрот, соєва макуха, борошно соєве чи концентрат соєвий);

- чи придатний товар для споживання людиною згідно ГОСТу 3898-56 «Мука соевая дезодорированная. Технические условия»;

- відповідність відібраних зразків товару даним, заявленим в графі 31 митної декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами дослідження експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі -КНДІСЕ) складено висновок експертного дослідження за результатами проведення комплексного дослідження від 26.04.2017 №5911/17-34 (т.1, а.с.99-106).

У висновку від 26.04.2017 №5911/17-34 зазначено, що попереднє дослідження аналітичного зразка здійснювалось у КНДІСЕ. При розкритті пакету у ньому було виявлено внутрішню маркувальну етикетку та прозорий пластиковий пакет із сухою сипучою (порошкоподібною) речовиною нерівномірного сіро-жовтого кольору. Запах вказаної речовини - не властивий для товару, задекларованому як борошно соєве знежирене, а саме має сторонні запахи, специфічні для продуктів спиртового бродіння.

Для вирішення питання про компонентний склад об'єкту й методом квартування було відібрано лабораторні проби по 250 г та позначено об'єктами 1а та 1б. Для подальшого дослідження речовини попередньо було просіяно через набір сит з діаметрами отворів 2,5-1,0-0,5 мм.

Для визначення складових фракцій залишки на ситі досліджували за допомогою стереоскопічного мікроскопу МБС-2.

При цьому встановлено, що до складу досліджувальних мас (залишки на ситах 2,5-1,0-0,5 мм) входять:

- дерев'янисті часточки розмірами від 3х1,5 мм до 13х4 мм сіро-жовтого кольору;

- часточки насіннєвих оболонок сіро-жовтого кольору розмірами від 1х0,5 мм до 5х4 мм та темно-коричневого кольору розмірами від 0,5 х0,5 мм до 2,5х1 мм, окремих часточок насіннєвих оболонок із прилеглими залишками ендосперму;

- речовин у грудочках нерівномірного сіро-жовтого кольору. Грудки з бугристою поверхнею, овальної, неправильно-округлої форми, щільно спресовані, їх розміри до 5х4х2,5 мм;

Для встановлення таксономічної приналежності вищезазначених складових вони були вивчені за допомогою мікроскопу МБС-2 та мікроскопу МБИ-15 та виявлено такі їх анатомо-морфологічні особливості будови:

- дерев'янисті часточки являють собою частки стебла, що складається з елементів ксилеми, флоеми, чітко видимих вузьких смуг серцевинних променів. Характерним є наявність судин із драбинчастими та спіральними потовщеннями, багаточисельні луб'яні волокна, поверхня яких із рясними потовщеннями, вузлами та зсувами;

- фрагменти насіннєвих оболонок ззовні вкриті епідермою, що складена із палісадних клітин із потовщеними стінками. Під палісадними клітинами спостерігається шар балкоподібних клітин - багатогранної форми, при розгляді якої з поверхні в середині має два концентричних круглих отвори, що відповідають обрису звуженої в середині клітини оболонки. Під балко видними клітинами лежить губчаста паренхіма, сильно стиснута і зросла з поживною тканиною, в якій є видимий шар алейронових клітин. Клітини сімядолей, що лежать під епідермою витягнуті у довжину і виповнені алейроновими зернами та у незначній кількості крохмальні зерна шароподібної форми;

- речовина грудок тверда, неоднорідна за складом. При занурюванні грудочок у воду, речовина повільно та легко змочується, розділяється голкою, перетворюючись на завись світло-жовтого кольору. В масі речовин спостерігаються (МБИ-15) дрібні безструктурні часточки. Також в полі зору мікроскопу у препаратах спостерігаються і оструктуровані частки, що являють собою фрагменти епідерми, судини із драбинчастими та спіральними потовщеннями, луб'яні волокна, балко видні клітини, клітини алейронового шару;

- пилоподібні частки досліджувальних об'єктів 1а-2а (прохід через сито) вивчались за допомогою мікроскопу МБИ-15. У препаратах, виготовлених за загальноприйнятою методикою, виявлено вище описані анатомічні препарати.

Описані анатомо-морфологічні особливості будови характерні для насіння та стебел рослин роду Соя (Glicine Willd).

За результатами досліджень встановлено, що наданий товар являє собою неоднорідну суміш різного ступеня подрібнення (від пилоподібних до 13х4 мм) часточок насіння та стебел рослин роду Соя, значна маса яких агрегована у грудочки розмірами до 5х4х2,5 мм (т.1, а.с.102-103).

У висновку експертного дослідження за результатами проведення комплексного дослідження від 26.04.2017 №5911/17-34 зазначено про те, що подальше дослідження зразків товару та зіставлення отриманих результатів із вимогами нормативних документів, чинних в Україні проводилось в Українській лабораторії якості і безпеки продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України, за результатами якого складено відповідні протоколи випробувань №0530-Н від 12.04.2017 та №0590-Н від 24.04.2017. У висновку експертного дослідження за результатами проведення комплексного дослідження від 26.04.2017 №5911/17-34 вказано, що термінологічне визначення найменування товару «Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1» є некоректним, як за назвою, так і сферою застосування. А саме, згідно чинної нормативно-технічної документації України, борошно соєве використовується для харчових цілей та регламентується ДСТУ 4543:2006 Борошно соєве харчове. Технічні умови. На борошно соєве, призначене для виробництва кормів для тварин, як зазначено у гр.31 МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017, чинна нормативно-технічна документація в Україні відсутня.

В даному випадку, близьким до соєвого борошна продуктом є шрот соєвий кормовий негранульований (однорідна сипка маса від світло-жовтого до світло-коричневого кольору за п.5.2.1 ДСТУ 4230:2003), що визначено за зовнішнім виглядом, компонентним складом та встановленими фізико-хімічними параметрами якості (сирий протеїн, сира клітковина, сирий жир, зола, нерозчинна в 10% соляній кислоті) наданих на дослідження зразків.

Анатомо-морфологічними дослідженнями, проведеними з метою встановлення природи та компонентного складу наданих на експертизу об'єктів показано, що товар являє собою неоднорідну суміш різного ступеня подрібнення (від пилоподібних - до фрагментів розміром 13х4 мм) часточок насіння та стебел рослин роду Соя, значна маса яких агрегована у грудочки. За умов подібності характеристичних ознак соєвого борошна харчового та соєвого шроту кормового за основними показниками поживності (протеїн та жир), однією із розпізнавальних особливостей є вміст сирої клітковини, який не відповідає встановленим ДСТУ 4543:2006 нормам для борошна соєвого. Відмічено, що саме цей нормований параметр якості, як для соєвого борошна, так і для соєвого шроту негранульованого у графу 31 МД №UA125030/2017/104759 - не внесений.

Окрім того, одним із фактів доведення приналежності досліджуваних зразків товарів до категорії шроту соєвого кормового розраховані показники кормової поживності. На підставі визначеної у складі досліджуваних зразків (реєстраційні коди: 4974/1 та 4974/2) масової частки сирого протеїну, сирого жиру, сирої клітковини та нерозчинної у кислоті золи, розраховано загальну енергетичну поживність, яка в перерахунку на суху речовину складає для зразка 4974/1-1,22 та для зразка 4974/2 -1,20 кормових одиниць.

Розрахунково-аналітичними методами доведено, що досліджувані зразки за кормовою поживністю відповідають нормованим вимогам ДСТУ 4230:2003, що висуваються до шроту соєвого кормового.

У висновках висновку експертного дослідження за результатами проведення комплексного дослідження від 26.04.2017 №5911/17-34 зазначено, що надані на дослідження зразки соєвої продукції під найменуванням «Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1» (реєстраційні коди: 4974/1 та 4974/2) за встановленими показниками, зазначеними у дослідницькій частині висновку не відповідають назві, заявленій у гр.31 МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017. Тобто, заявлений товар за виявленими характеристиками компонентного складу, вмістом сирої клітковини, нерозчинної у 10% соляній кислоті золи та загальною енергетичною поживністю відповідає вимогам ДСТУ 4230:2003 Шрот соєвий кормовий. Загальні технічні умови.

Відібрані зразки товару, що надані на експертизу не відповідають даним заявленим у графі 31 МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017 за вмістом сирого протеїну, сирого жиру в перерахунку на суху речовину та масовою часткою вологи та летких речовин (т.1, а.с.99-106).

До вказаного висновку додані протоколи випробувань №0590-Н від 24.04.2017 (т.1, а.с.107-108) та №0530-Н від 12.04.2017 (т.1, а.с.109-110), складені Українською лабораторією якості і безпеки продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України за результатами дослідження відібраних зразків (проб) товарів.

Судом встановлено, що Київський науково-дослідний інститут судових експертиз супровідним листом від 26.04.2017 №5911/17-34 направив на адресу начальника Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби висновок експертного дослідження за результатами проведення комплексного дослідження від 26.04.2017 №5911/17-34 (т.1, а.с.95).

Надалі Міжрегіональна митниця Державної фіскальної служби листом від 27.04.2017 №140/7/30-70-20-07-17 направила вказаний експертний висновок на адресу Київської митниці ДФС (т.1, а.с.94).

На підставі вказаного висновку Київською митницею ДФС було прийнято рішення про визначення коду товару від 21.07.2017 №КТ-UA-2017, яким заявлений у вищевказаній вантажній митній декларації товар класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД. У висновку рішення про визначення коду товару від 21.07.2017 №КТ-UA-2017 опис товару наведено як: Високопротеїнове борошно соєве знежирене, ЕР200/1 - сировина для виробництва комбікормів для сільськогосподарських тварин, птиці, риб. Являє собою суху (порошкоподібну) речовину нерівномірного сіро-жовтого кольору. Запах не властивий для соєвого борошна, має сторонні запахи, специфічні для продуктів спиртового бродіння. Містить у своєму складі: масова частка сирого протеїну на натуральну вологість 47,23% (47,09%), масова частка сирого протеїну (на сухі речовини) 53,40% (53,23%), масова частка сирого жиру на сухі речовини 1,04% (0,93%), масова частка вологи та летких речовин 11,55% (11,54%). Торговельна марка - Eurоpean Protein. Виробник - Eurоpean Protein AS, DK (т.1, а.с.89).

У зв'язку з прийняттям рішення про визначення коду товару, позивачу відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.03.2018 № UA125030/2017/00054 (т.2, а.с.13-14).

Судом встановлено, що 22.03.2017 митним декларантом позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» було подано митну декларацію №UA125030/2017/104835 (т.1, а.с.220-221), відповідно до графи 31 якої заявлено наступний товар: Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1 - 22000 кг у вигляді порошку, призначене для приготування кормів для тварин, що містить у своєму складі: вміст сирового протеїну 54,3%, сирого жиру в перерахунку на суху речовину 1,7%, масова частка вологи та летких речовин 9,1%. Країна походження - DK, Торгівельна марка - European Protein, Виробник - European Protein AS.

Відповідно до графи 33 вказаної декларації визначено код товару згідно УКТЗЕД- .

Згідно із графою 47 МД №UA125030/2017/104835 ставка мита визначена як 10%, що - дорівнює 43709,80 грн.; ставка ПДВ 20% - 96161,57 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем рішення про визначення коду задекларованого товару та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Кодексі наведені нижче терміни і поняття вживаються в такому значенні: митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з п.34-1 ч.1 ст.4 Митного кодексу України органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Порядок здійснення митного контролю передбачений розділом ХІ Митного кодексу України.

Згідно з ч.1-4 ст.318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст.321 Митного кодексу України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

Відповідно до ч.2 ст.321 Митного кодексу України у разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується, зокрема, у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму (ч.6 ст.321 Митного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.334 Митного кодексу України органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов'язані надавати органам доходів і зборів документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі (ч.2 ст.334 Митного кодексу України).

Частиною 3 ст.334 Митного кодексу України визначено, що відомості з офіційних документів, наданих для митного контролю та/або митного оформлення, не потребують додаткового підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст.335 Митного кодексу України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: 1) при перевезенні автомобільним транспортом: а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об'єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

Частиною 2 ст.335 Митного кодексу України визначено, що незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо пропуску товарів через митний кордон України, крім тих, що необхідні виключно для поміщення товарів у митний режим.

Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: 1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; 3) транспортні (перевізні) документи; 4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; 5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; 6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв'язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); 7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; 8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; 9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; 10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; 11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу (ч.3 ст.335 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.4 ст.335 Митного кодексу України під час надання органу доходів і зборів попереднього повідомлення про намір здійснити переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України органу доходів і зборів надаються такі документи та/або відомості, у тому числі засобами інформаційних технологій: 1) для ввезення товарів на митну територію України: а) заява встановленої форми про намір здійснити ввезення товарів на митну територію України (попереднє повідомлення або попередня митна декларація); б) відомості про найменування, обсяг (кількість) та вартість товарів, які планується ввезти на митну територію України; в) вид транспорту, яким планується здійснити ввезення товарів на митну територію України; г) назва пункту пропуску через державний кордон України (органу доходів і зборів), через який планується ввезення товарів; ґ) відомості про документи, що підтверджують дотримання встановлених відповідно до закону заборон та/або обмежень щодо пропуску товарів через митний кордон України.

Згідно з ч.1 ст.336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів; 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем; 7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Статтею 337 Митного кодексу України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Отже, під час ввезення на територію України товарів з інших держав посадовими особами органів доходів і зборів здійснюється митний контроль, який включає в себе заходи щодо перевірки документів імпортованого товару.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що позивачем було порушено процедуру митного контролю та митного оформлення товару.

Так, зокрема, позивач наголошує на тому, що відповідачем було безпідставно залучено до здійснення заходів митного оформлення спірного товару Міжрегіональну митницю ДФС, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.247 Митного кодексу України митне оформлення здійснюється в місцях розташування відповідних підрозділів органів доходів і зборів протягом робочого часу, встановленого для цих органів.

Частиною 2 ст.247 Митного кодексу України визначено, що відповідно до міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, митне оформлення у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється цілодобово.

Згідно з чч.7-8 ст.247 Митного кодексу України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи митні формальності можуть виконуватися органами доходів і зборів поза місцем розташування цих органів, а також поза робочим часом, установленим для них, на умовах, визначених цим Кодексом. Форма письмового звернення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За виконання митних формальностей органами доходів і зборів поза місцем розташування органів доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для них, із заінтересованих осіб справляється плата у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, та в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч.1 ст.356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для:1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;3) встановлення країни походження товарів;4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин;5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність;6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об'єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки.

Частиною 6 ст.356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, посадовими особами інших державних органів, а також декларантами або уповноваженими ними особами здійснюється спільно з посадовими особами відповідного органу доходів і зборів.

Відповідно до ч.7 ст.356 Митного кодексу України декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товару посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів.

Отже, митне оформлення товару здійснюється в місцях розташування відповідних підрозділів органів доходів і зборів протягом робочого часу, встановленого для цих органів.

Під час митного оформлення та митного контролю товару посадовими особами органу доходів і зборів може бути здійснене взяття проб (зразків) товару.

При цьому, вищенаведені положення Митного кодексу України не містять жодних застережень щодо необхідності залучення до проведення заходів митного оформлення, у тому числі взяття проб (зразків) товару, інших підрозділів органів доходів і зборів, окрім тих, які розташовані у відповідному місці.

Як вбачається з матеріалів справи, митний декларант ТОВ «Торговий Дім «Агро-Світ», фізична особа-підприємець ОСОБА_3, подала МД №UA125030/2017/104759 з додатками до Відділу митного оформлення №3 митного посту «Східний термінал» Київської митниці ДФС.

Таким чином, митне оформлення та митний контроль товару мав бути здійснений виключно посадовими особами Відділу митного оформлення №3 митного посту «Східний термінал» Київської митниці ДФС.

Разом з тим, з акта про взяття проб (зразків) товарів від 22.03.2017 та службової записки заступника начальника митного поста «Димитрово» - начальника ВМО №4 на адресу начальника юридичного відділу Київської митниці ДФС ОСОБА_5 від 11.05.2018 №300/10-70-64-05/21 (т.2, а.с.30-32) вбачається, що відбір проб (зразків) товару, митне оформлення якого здійснювалось за МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017, був проведений у присутності посадових осіб Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби, а саме: старшого державного інспектора Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_6 та старшого державного інспектора Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_7.

З вказаної службової записки вбачається, що відібрані зразки (проби) товару були передані вищевказаним особам для проведення подальших лабораторних досліджень до КНДІСЕ.

Судом під час розгляду справи ухвалами від 27.03.2018, 03.05.2018, 07.06.2018 від відповідача були витребувані письмові пояснення щодо правомірності залучення до процесу відібрання проб Міжрегіональної митниці ДФС.

З цього приводу відповідачем суду надано письмові пояснення від 26.06.2018, в яких зазначено, що Київська митниця ДФС не здійснювала направлення відібраних проб та зразків товару до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Залучення до митних формальностей Міжрегіональної митниці ДФС не здійснювалось за ініціативою Київської митниці ДФС. Такі дії вчинялись посадовими особами Міжрегіональної митниці ДФС. У письмових поясненнях відповідачем зауважено, що Київська митниця ДФС та Міжрегіональна митниця ДФС є окремими юридичними особами. При цьому також вказано, що посадові особи Київської митниці ДФС не уповноважені на представництво інтересів інших територіальних органів доходів і зборів та не можуть давати жодних пояснень щодо їх порядку дій, у зв'язку з чим 11.06.2018 Київська митниця ДФС направила листа №4318/1/10-70-10-46 Київська митниця ДФС до Міжрегіональної митниці ДФС з метою отримання інформації на поставлені судом запитання та надання витребуваних судом документів. Однак, 21.06.2018 до Київської митниці ДФС надійшла відповідь Міжрегіональної митниці ДФС (лист №297/7/30-70-20-04-17 від 21.06.2018), у додатках до якого, зокрема, відсутні пояснення щодо підстав участі посадових осіб Міжрегіональної митниці ДФС у здійсненні митних формальностей (т.2, а.с.54-55).

У судовому засіданні 15.08.2018 відповідачем надані суду додаткові письмові пояснення щодо правомірності залучення до процесу відібрання проб та зразків товарів Міжрегіональної митниці ДФС, в яких зазначено, що присутність посадових осіб Міжрегіональної митниці ДФС під час здійснення митних формальностей за митною декларацією №UА125030/2017/104759 від 22.03.2017 є правомірною. Міжрегіональна митниця ДФС є органом доходів і зборів та діє на виконання ст.544 МК України, а також відповідно до Положення про Міжрегіональну митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС №871 від 18.10.2016 (т.2, а.с.161-163).

Як пояснив відповідач залучення до митних формальностей Міжрегіональної митниці ДФС не здійснювалось за ініціативою Київської митниці ДФС, в той час як Київська митниця за результатами розгляду листа Міжрегіональної митниці ДФС лише здійснювала перевірку отриманої інформації про можливе порушення митного законодавства при ввезенні товарів.

Відповідно до Положення про Міжрегіональну митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС №871 від 18.10.2016, Міжрегіональна митниця Державної фіскальної служби (далі - Митниця) є територіальним органом Державної фіскальної служби України, повноваження якого розповсюджуються на всю митну територію України. Митниця є органом доходів і зборів, який безпосередньо підпорядковується Державній фіскальній службі України. Митниця забезпечує реалізацію повноважень ДФС у межах визначених цим Положенням завдань на всій митній території України (т.2, а.с.38-42).

Відповідно до пунктів 3.1-3.3 даного Положення основними завданнями Митниці є:

- забезпечення реалізації митної політики України в сфері державної митної справи, захисту економічних інтересів України, протидії контрабанді та боротьбі з порушеннями митних правил;

- здійснення у межах компетенції аналізу та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю;

- здійснення митного контролю (за участі посадових осіб підрозділу митного контролю та митного оформлення митниці, в зоні діяльності якої проводяться контрольні заходи або з повною їх заміною), шляхом перевірки документів та відомостей, які надаються під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян), а також інших формах, що не суперечить чинному законодавству України.

В той же час суд ставиться критично до повноважень Міжрегіональної митниці ДФС, якою фактично було усунуто Київську митницю ДФС, як орган, який здійснював митне оформлення товару позивача згідно МД №UА125030/2017/104759 від 22.03.2017.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що Міжрегіональна митниця Державної фіскальної служби звернулась з листом від 20.03.2017 №87/7/30-70-20-17 до Київської митниці ДФС, у якому у зв'язку з проведенням заходів щодо недопущення порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності установленого порядку переміщення через митний кордон України товарів та отримання інформації про переміщення окремими суб'єктами ЗЕД товарів у митному режимі імпорту з можливим порушенням вимог митного законодавства, з метою недопущення порушень митного законодавства просила здійснювати митне оформлення товарів, які надходять на адресу ТОВ «ТД «Світ-Агро», код ЄДРПОУ , 03062, м.Київ, пр-т.Перемоги, 96, оф.2, з обов'язковим проведенням митного огляду та відбором зразків для проведення лабораторних досліджень (т.2, а.с.16).

За загальновідомим принципом, закладеним в статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дія цього принципу полягає у тому, що органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені саме законами України.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2016 №495 «Про утворення Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби» утворено як юридичну особу публічного права територіальний орган Державної фіскальної служби - Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби в межах затвердженої граничної чисельності працівників ДФС. Пунктом 2 зазначеної постанови КМУ від 08.08.2016 №495 Міністерству фінансів надано доручення затвердити Положення про Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби.

В той же час суд зазначає, що Положення про Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби затверджене наказом ДФС №871 від 18.10.2016 «Про затвердження Положення про Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби», що не відповідає положенням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2016 №495 «Про утворення Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби», оскільки повноваженнями затвердити Положення про Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби наділене Міністерству фінансів України.

В матеріалах справи наявний лист Міністерства фінансів України від 06.02.2017 №31-17030-02-3/3213 на адресу Кабінету Міністрів України, в якому Мінфін виступив з різкою критикою на адресу голови ДФС ОСОБА_8 саме з питання перевищення Державною фіскальною службою України своїх повноважень при затвердженні на підставі наказу ДФС України №871 від 18.10.2016 Положення про Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби, що своєю чергою призвело до створення правових передумов для визнання діяльності Міжрегіональної митниці незаконною (т.2, а.с.21-23).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, констатує про відсутність правових підстав для здійснення Міжрегіональною митницею Державної фіскальної служби митного контролю щодо товару, заявленого позивачем до митного оформлення за МД №UA125030/2017/104759 до Відділу митного оформлення №3 митного посту «Східний термінал» Київської митниці ДФС.

За наведених обставин, попри пряму норму постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2016 №495 «Про утворення Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби» про необхідність затвердження Положення про Міжрегіональну митницю Державної фіскальної служби на підставі наказу Міністерства фінансів України, доводи про законність будь-яких вказівок Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби на адресу Київської митниці ДФС про обов'язковість проведення митного огляду та відбір зразків для проведення лабораторних досліджень щодо товарів, імпортованих позивачем, не заслуговують на увагу суду.

Відтак, суд вважає протиправним втручання Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби в роботу Київської митниці ДФС під час здійснення митних формальностей згідно МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017 Відділом митного оформлення №3 митного посту «Східний термінал» Київської митниці ДФС, зокрема, відбір проб (зразків) товару, який був проведений у присутності посадових осіб Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби, а саме: старшого державного інспектора Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_6 та старшого державного інспектора Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_7.

Так само суд вважає протиправним направлення Міжрегіональною митницею Державної фіскальної служби відібраних проб та зразків для проведення експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз листом Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби від 23.03.2017 №13/10/30-70-20-16 (т.2. а.с.121-122).

При цьому суд вважає, що Міжрегіональна митниця ДФС не є уповноваженим органом ставити питання експерту для встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару, оскільки не є органом, який здійснював митне оформлення спірного товару, в умовах проведення своєї діяльності поза рамками правового поля України.

Отже, суд доходить висновку про необґрунтованість доводів відповідача про правомірність участі Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби під час проведення відбору проб (зразків) товару, ініціюванні проведення Міжрегіональною митницею Державної фіскальної служби експертизи спірного товару та як наслідок незаконність отриманих результатів експертного дослідження, призначеного та проведеного в порушення положень Митного кодексу України.

Крім того, у позовній заяві позивач наголошує на тому, що експертний висновок, на підставі якого відповідачем було прийняте оспорюване рішення, складений неналежною експертною установою, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.357 Митного кодексу України взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз).

Частиною 2 ст.357 Митного кодексу України визначено, що дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з ч.3 ст.357 Митного кодексу України призначення дослідження (аналізу, експертизи) в інших установах (організаціях) допускається лише у разі неможливості проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленим підрозділом або за заявою декларанта чи уповноваженої ним особи для підтвердження чи спростування результатів проведеного дослідження (аналізу, експертизи).

Відповідно до ч.4-5 ст.357 Митного кодексу України дослідження (аналіз, експертиза) проб (зразків) проводиться протягом 10 днів після їх надходження до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або іншої експертної установи (організації). У разі потреби цей строк може бути продовжено за рішенням керівника спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, керівника органу доходів і зборів за місцем розташування відокремленого підрозділу зазначеного спеціалізованого органу або керівника відповідної експертної установи (організації), але не більше ніж на 20 днів.

Дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів, які швидко псуються або мають обмежений строк зберігання, проводяться невідкладно.

За результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.8 ст.357 Митного кодексу України).

Згідно з ч.9 ст.357 Митного кодексу України у висновку про результати дослідження (аналізу, експертизи) зазначаються: 1) місце і дата проведення дослідження (аналізу, експертизи); 2) ким і на підставі якого документа проводилося дослідження (аналіз, експертиза); 3) запитання, поставлені перед експертом; 4) об'єкти дослідження (аналізу, експертизи); 5) матеріали і документи, надані експерту; 6) зміст та результати дослідження (аналізу, експертизи) із зазначенням методів їх проведення; 7) оцінка результатів дослідження (аналізу, експертизи), висновки та їх обґрунтування.

Відповідно до ч.19 ст.357 Митного кодексу України техніко-технологічна документація та інші документи з інформацією про характеристики товару, проби (зразки) якого відбиралися для проведення досліджень (аналізів, експертиз), повертаються власнику товарів або уповноваженій ним особі після закінчення митного оформлення цих товарів або після надання органу доходів і зборів засвідчених в установленому порядку копій зазначених документів, які залишаються у справах органу доходів і зборів.

Частиною 20 ст.357 Митного кодексу України встановлено, що оплата проведення досліджень (аналізів, експертиз) проб (зразків) товарів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до п.1 Положення про Департамент податкових та митних експертиз ДФС, затвердженого наказом ДФС від 01.10.2014 №154, Департамент податкових та митних експертиз ДФС є спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень у системі територіальних органів Державної фіскальної служби, який підпорядковується Державній фіскальній службі України (далі - ДФС). Департамент податкових та митних експертиз ДФС є органом доходів і зборів.

Згідно з п.4 вказаного Положення Департамент ПМЕ відповідно до покладених на нього завдань проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) товарів; класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; перевірки задекларованої митної вартості товарів; встановлення країни походження товарів; встановлення належності товарів до таких, що містять наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, прекурсори, сильнодіючі чи отруйні речовини; встановлення (перевірки) достовірності даних, зазначених у сертифікаті про походження товару з України.

Отже, відповідний підрозділ органу доходів та зборів зобов'язаний передати відібрані в рамках митного оформлення та митного контролю зразки (проби) товару Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, який є спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень у системі територіальних органів Державної фіскальної служби, для проведення відповідних досліджень.

При цьому, можливість направлення органом доходів та зборів відібраних зразків (проб) до іншої експертної установи є можливою лише за умови неможливості проведення дослідження (аналізу, експертизи) Департаментом податкових та митних експертиз ДФС та його відокремленим підрозділом або за заявою декларанта чи уповноваженої ним особи для підтвердження чи спростування результатів проведеного дослідження (аналізу, експертизи).

Як зазначено вище, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на підставі наданих Міжрегіональною митницею Державної фіскальної служби України зразків (проб) товару, заявленого позивачем до митного оформлення за МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017, було проведено експертне дослідження, за результатами якого складено висновок від 26.04.2017 №5911/17-34, в якому зазначено, що зразки, які були надані експертній установі для дослідження, не відповідають назві товару, яка зазначена у графі 31 вказаної митної декларації.

З вказаного висновку вбачається, що дослідження Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз зразків (проб) товару було здійснення із залученням експертів Української лабораторії якості і безпеки продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що спірне рішення було прийняте з урахуванням висновків, складених не Департаментом податкових та митних експертиз ДФС (його відокремленим підрозділом), а іншою експертною установою - Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз із залученням Української лабораторії якості і безпеки продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України.

Разом з тим, Департамент податкових та митних експертиз ДФС у листі від 22.05.2017 №4012/7/94-94-58-01-03-01-11, адресованому Київській митниці ДФС, зазначив про те, що проби, відібрані при здійсненні митного контролю за митною декларацією від 22.03.2017 №UA125030/2017/104759, на дослідження до Департаменту не надавались. Оскільки Департамент вповноважено на визначення фізико-хімічних показників, що є визначальним для ідентифікації товару «борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої», надіслання відібраних проб товару до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз суперечить вимогам ч.2-3 ст.357 Митного кодексу України (т.1, а.с.22).

Відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості проведення Департаментом податкових та митних експертиз ДФС та його спеціалізованою лабораторією досліджень зразків (проб) товару, заявленого до митного оформлення позивачем, і тим самим не доведено необхідність звернення до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення відповідних експертних досліджень, що свідчить про порушення вимог ст.357 Митного кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були допущені порушення процедури митного оформлення та митного контролю, які виразились у безпідставній участі у відборі зразків (проб) товару посадових осіб Міжрегіональної митниці ДФС, неправомірному ініціюванні Міжрегіональною митницею ДФС експертного дослідження у не спеціалізованій експертній установі, що своєю чергою свідчить про нездійснення митних формальностей органом, до компетенції якого вони належали, а саме Відділом митного оформлення №3 митного посту «Східний термінал» Київської митниці ДФС, що на думку суду, свідчить про те, що спірне рішення було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

Щодо правомірності визначення відповідачем у спірному рішенні коду товару, заявленого позивачем до митного оформлення, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Згідно з ч.2 ст.67 Митного кодексу України в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Частиною 3 ст.67 Митного кодексу України встановлено, що для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Відповідно до ч.4 ст.67 Митного кодексу України структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з ч.1 ст. 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст.69 Митного кодексу України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (ч.2 ст.69 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.69 Митного кодексу України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Згідно із ч.4 ст.69 Митного кодексу України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Положеннями ч.5 ст.69 Митного кодексу України визначено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Частиною 6 ст.69 Митного кодексу України передбачено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ч.7 ст.69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (ч.8 ст.69 Митного кодексу України).

Відповідно до Указу Президента України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів" від 17.05.2002 року №466/2002 (далі - Указ № 466) Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно з пунктом "а" статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983 року, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов'язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов'язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об'єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 (далі - Порядок №428).

Так, відповідно до п.3 Порядку №428 УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Згідно з п.6 Порядку №428 пропозиції щодо внесення змін до УКТЗЕД у зв'язку із змінами, що вносяться Всесвітньою митною організацією до Гармонізованої системи, а також Європейським Союзом до Комбінованої номенклатури, надсилаються Держмитслужбою до Мінфіну для їх опрацювання та подання Мінекономрозвитку з метою врахування під час підготовки пропозицій щодо внесення змін до Митного тарифу України.

Відповідно до п.12 Порядку №428 пояснення до УКТЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Так, на час прийняття спірного рішення Пояснення до УКТЗЕД були затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401.

В свою чергу порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов'язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) визначено Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 року за №1085/21397 (далі - Порядок №650).

Так, п.4 розділу І Порядку №650 передбачено, що згідно з цим Порядком ВМП серед іншого здійснює: контроль правильності класифікації задекларованих або оформлених товарів; проводить контрольні заходи щодо класифікаційної роботи в ПМО, на митних постах, включаючи вибіркові перевірки оформлених митних декларацій; приймає Рішення у складних випадках, визначених статтею 69 Кодексу, за запитами ПМО.

Відповідно до п.1 розділу III Порядку №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №650 визначено, що посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Згідно з положеннями п.3 розділу ІІІ Порядку №650 рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

У разі коли посадові особи ВМП направлені для виконання службових обов'язків до ПМО чи митного поста, Рішення щодо складного випадку класифікації товару приймається такими посадовими особами без підготовки запиту до ВМП.

У разі самостійного виявлення ВМП порушення правил класифікації товарів під час проведення контролю правильності класифікації товарів, задекларованих у митних деклараціях, поданих до митного оформлення, ВМП вноситься відмітка за допомогою автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) про прийняття до виконання відповідної митної формальності щодо проведення контролю правильності класифікації товарів та в разі потреби прийняття Рішення.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку №650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС.

При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у попередньому рішенні про класифікацію товару згідно з УКТ ЗЕД (далі - ПРК), у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

Як зазначено вище, рішенням про визначення коду товару від 21.07.2017 №КТ-UA-2017 було змінено код згідно УКТЗЕД НОМЕР_3 задекларованого позивачем в митній декларації від 22.03.2017 №UA125030/2017/104759 товару - «Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1 - 22000 кг у вигляді порошку, призначене для приготування кормів для тварин, що містить у своєму складі: вміст сирового протеїну 54,3%, сирого жиру в перерахунку на суху речовину 1,7%, масова частка вологи та летких речовин 9,1%. Країна походження - DK, Торгівельна марка - European Protein, Виробник - European Protein AS кодом УКТЗЕД , з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 №584-VII цим Законом встановлюється Митний тариф України. Митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до п.1-2 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі-Основні правила), які є Додатком до вказаного Закону, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 6 Основних правил визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Отже, класифікація товарів згідно УКТЗЕД здійснюється за назвами товарних позицій.

При цьому, згідно із пунктом 3 Основних правил у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються (п.4 Основних правил).

Вказана позиція також відображена і в п.2.1 оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 23.04.2008 № 720/100/13-08 "Про деякі питання практики вирішення справ, пов'язаних із застосуванням митного законодавства (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим адміністративним судом України", в якому вказано, що критеріями розмежування товарних позицій за УКТЗЕД є не тільки матеріал, з якого виготовлений товар, а й функції, що їх виконує товар, спосіб виробництва, зовнішній вигляд тощо.

Отже, при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, його характеристик та функціонального призначення.

Як було встановлено судом позивачем у митній декларації від 22.03.2017 №UA125030/2017/104759 визначено код товару УКТЗЕД НОМЕР_3.

В свою чергу, спірним рішенням відповідачем цей код було змінено та визначено код задекларованого товару за УКТЗЕД на .

Так, відповідно до розділу Основних правил в групі 23 «Залишки і відходи харчової промисловості; готові корми для тварин» до підкатегорії НОМЕР_3 відносяться макуха та iншi твердi відходи і залишки, одержанi пiд час вилучення соєвої олiї, меленi або немеленi, негранульованi або гранульовані.

В свою чергу, до товарної позиції 2309 «Продукти, що використовуються для годiвлi тварин» в підкатегорії зазначено «інші».

У примітці зазначено про те, що до товарної позиції 2309 включаються продукти, що використовуються для годівлі тварин, в іншому місці не зазначені, одержані в результаті переробки рослинної або тваринної сировини до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідної сировини, крім рослинних відходів, рослинних залишків і побічних продуктів такої переробки.

З метою забезпечення виконання Закону України від 19.09.2013 №584-VIII "Про Митний тариф України" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 "Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" Державною фіскальною службою України було прийнято наказ від 09.06.2015 №401, яким затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі-Пояснення №401).

Так, Пояснення №401 побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року (Explanatory Notes to the Harmonized commodity description and coding system, Fifth Edition (2012) Wold Customs Organization) і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (Explanatory Notes to the Combined Nomenclature of the European Union, Official Journal of the European Union, С 76, Volume 583, 4 March 2015).

Відповідно до Пояснень №401 до товарної позиції 2304 включаються макуха та інші тверді відходи і залишки, що залишаються після добування олії із сої за допомогою розчинників, олійницького преса або роторного експелера. Ці відходи і залишки є цінним кормом для тварин.

Відходи і залишки, що включаються до цієї товарної позиції, можуть бути у вигляді плиток (брикетів), борошна чи гранул.

До цієї товарної позиції включається також нетекстуроване знежирене соєве борошно, придатне для споживання людиною.

До цієї товарної позиції не включаються: (а) олiйний фуз або жировi залишки (товарна позиція 1522); (b) білкові концентрати, одержувані шляхом видалення деяких компонентів знежиреного соєвого борошна (використовувані як добавки в харчові продукти), та текстуроване соєве борошно (товарна позиція 2106).

Ця товарна позиція не включає соєві пластівці, мелені чи немелені, з яких не була екстрагована соєва олія (позиція 2308).

В свою чергу, до товарної позиції 2309 включаються підсолоджені корми та готові кормові продукти, що складаються з суміші декількох поживних речовин, які призначені: (1) для забезпечення тварин раціональним і збалансованим повсякденним раціоном (повноцінний корм); (2) для одержання придатного повсякденного раціону шляхом додання в господарський (тобто зроблений у господарстві) корм органічних чи неорганічних речовин (додаткові корми); або (3) для використання під час приготування повноцінних кормів або додаткових кормів.

До цієї товарної позиції включаються продукти, використовувані для годівлі тварин, одержані в результаті оброблення продуктів рослинного чи тваринного походження та оброблені до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідного матеріалу, наприклад, у випадку продуктів, одержаних з рослинних матеріалів, характерна клітинна будова вихідної рослинної сировини стала невпізнанною під час розгляду під мікроскопом.

Позивачем додано до матеріалів справи експертний висновок Державного науково - дослідного контрольного інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок від 20.04.2018 №018833-3 д.т./к/18 щодо товару "Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1 у вигляді порошку, партія 638 МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017 (т.1, а.с.233).

У листі від 20.04.2018 №1629-Л/06/1, з яким позивачу було направлено вказаний експертний висновок, Державним науково - дослідним контрольним інститутом ветеринарних препаратів та кормових добавок зазначено про те, що за результатами проведеної експертизи досліджені продукти є однорідною сипкою масою. Продукти мають колір від блідо-жовтого до світло-коричневого. Запах всіх досліджуваних зразків - специфічний для продуктів, отриманих із соєвої сировини різного ступеню інтенсивності. Сторонніх запахів, в тому числі таких, які характерні для спиртового бродіння, органолептичними методами не виявлено.

У листі від 20.04.2018 №1629-Л/06/1 вказано, що результати досліджень не суперечать відомостям виробника про те, що досліджені продукти є меленими твердими відходами або залишками у вигляді борошна, одержаними під час вилучення соєвої олії із сої за допомогою розчинників, та є цінним кормом для сільськогосподарських тварин і птиці. Результати досліджень свідчать, що за показниками якості вказані продукти не можуть бути віднесені до готових кормів, комбікормів та кормових добавок для сільськогосподарських тварин та птиці і не можуть використовуватися для безпосередньої годівлі, а можуть застосовуватися при приготуванні кормів.

Враховуючи висновки експертів за результатами проведених наукових досліджень у листі від 20.04.2018 №1629-Л/06/1 Державним науково - дослідним контрольним інститутом ветеринарних препаратів та кормових добавок зазначено, що встановлені характеристики продуктів свідчать про те, що вони:

1) не відносяться до готових комбікормів та кормових добавок для сільськогосподарських тварин та птиці;

2) не можуть використовуватися для безпосередньої годівлі тварин та птиці;

3) можуть застосовуватися при приготуванні кормів та кормових сумішей в якості кормової сировини;

4) є побічним продуктом олійно-екстракційного виробництва, а саме монопродуктом переробки сої у вигляді соєвого борошна;

5) за результатами фізико-хімічних досліджень не мають ознак ферментативної активності, що підтверджує у їх складі ферментів/ферментних препаратів. Живих молочнокислих бактерій у складі проб не виявлено (т.1, а.с.232).

Як вбачається з перекладу листа компанії-виробника, продукт ЕР200/1 - це найякісніша сировина для виробництва комбікормів для сільськогосподарських тварин, птиці, риб. Його отримують шляхом переробки соєвих бобів після вилучення з них олії, в результаті чого виробляється борошно соєве знежирене, яке призначене для приготування кормів для сільськогосподарських тварин та служить джерелом забезпечення тварин і птиці білками та виробленню енергії. Як вказано в листі процес виробництва починається з вилучення олії та шроту з соєвих бобів методом екстракції. Подрібнені соєві боби надходять в екстракційний апарат. Завдяки впливу розчинника видаляється соєвий шрот. З соєвих бобів просочених розчинником, видаляється соєва олія та розчинник. Наступний етап технологічного процесу виробництва ЕР200/1 починається з сушіння та розмелювання соєвого шроту після всіх попередніх операцій (т.1, а.с.90).

Щодо посилань відповідача на висновок експертного дослідження від 26.04.2017 №5911/17-34, складений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, в якому зазначено про невідповідність коду УКТЗЕД опису товару, який заявлений до митного оформлення, суд не приймає до уваги вказаний експертний висновок через порушення процедури ініціювання проведення дослідження органом, який не мав повноважень здійснювати митний контроль (Міжрегіональна митниця ДФС) та направляти відібрані зразки проб до не спеціалізованої експертної установи, що є порушенням вимог Митного кодексу України.

Отже, враховуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що опис товару, зазначеного позивачем у МД №UA125030/2017/104759 від 22.03.2017 як «Борошно соєве знежирене, що залишається після добування олії із сої, ЕР200/1 - 22000 кг у вигляді порошку, призначене для приготування кормів для тварин, що містить у своєму складі: вміст сирового протеїну 54,3%, сирого жиру в перерахунку на суху речовину 1,7%, масова частка вологи та летких речовин 9,1%. Країна походження - DK, Торгівельна марка - European Protein, Виробник - European Protein AS» в повній мірі відповідає опису коду УКТЗЕД НОМЕР_3, а тому позивач правомірно вказав саме цей код УКТЗЕД під час митного оформлення товару.

Також у позовній заяві позивач зазначив про порушення відповідачем строку прийняття спірного рішення, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до п.3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 (далі-Порядок) рішення про визначення коду товару (далі - Рішення) - документ установленої форми, який оформлюється посадовими особами ВМП, уповноваженими особами ПМО чи митного поста у разі необхідності прийняття рішення про класифікацію товарів.

Абзацом 4 п.7 Порядку визначено, що строк прийняття рішення про класифікацію товару не повинен перевищувати 10 календарних днів. За умови необхідності залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) загальний строк прийняття Рішення не повинен перевищувати 30 календарних днів.

Як зазначено вище, відбір посадовими особами ВМО-3 м/п «Східний термінал» Київської митниці ДФС та Міжрегіональної митниці ДФС був здійснений 22.03.2017, про що свідчить акт про взяття проб (зразків) товарів.

В свою чергу, спірне рішення було прийнято 21.07.2017, тобто з пропуском встановленого Порядком строку, встановленого для його прийняття. Пояснень щодо недотримання строку на прийняття спірного рішення відповідачем не надано.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Суд зазначає, що викликаний судом як свідок ОСОБА_2, який за посадою є головним державним інспектором відділу класифікації товарів Управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС та посадовою особою, якою складено та підписано рішення про визначення коду товару від 21.07.2017 №KT-UA-2017 , у судовому засіданні 07.06.2018 відмовився давати свідчення як свідок згідно статті 93 КАС України, що підтверджується протоколом судового засіданні від 07.06.2018 та представляв інтереси відповідача за довіреністю від 07.06.2018 №4215/1/10-70-10-47.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача, не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн., що підтверджується квитанцією від 09.08.2017 №2188 (т.1, а.с.10).

Враховуючи задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Київської митниці ДФС становить 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про визначення коду товару від 21.07.2017 №KT-UA-2017.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Світ-Агро» (ідентифікаційний код: 37405944, місцезнаходження: 03062, м.Київ, проспект Перемоги, буд.96, оф.2) судовий збір у сумі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Київської митниці ДФС (ідентифікаційний код: 39470947, місцезнаходження: 08307, Київська обл., м.Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», буд.5-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення підписано 16.10.2018.

Суддя Кушнова А.О.