Справа № 160/7686/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
17 жовтня 2018 р.Справа №160/7686/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши в м.Дніпрі заяву Благодійної організації "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" про забезпечення позову по справі за позовом Благодійної організації "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанови № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року і припису № ДН1262/251/АВ/П від 03.09.2018 року,-
16 жовтня 2018 року Благодійна організація "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в якій просить:
- визнати протиправною і скасувати Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року;
- визнати протиправним та скасувати Припис про усунення виявлених порушень № ДН1262/251/АВ/П від 03.09.2018 року.
Разом з позовною заявою Благодійною організацією "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просив забезпечити позов шляхом зупинення дії Постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за адміністративним позовом про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року і припису про усунення виявлених порушень № ДН1262/251/АВ/П від 03.09.2018 року.
Необхідність забезпечення позову позивач мотивує тим, що існує реальна можливість початку примусового виконання постанови відповідача після спливу місячного терміну на добровільну сплату штрафу.
При цьому, застосування штрафних санкцій в сумі 8 152 370,00 грн. не тільки значно погіршить майновий стан позивача, але й призведе до повного зупинення його діяльності і залишить без допомоги найуразливіші групи населення. Виконання постанови №ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року призведе до заблокування можливості позивача реалізувати діючі проекти, а саме безпосередньо - "Посилення впливу на зменшення тягаря туберкульозу через створення універсального доступу до своєчасної та якісної діагностики та лікування, збільшення обсягів профілактики, діагностики та лікування ВІЛ, що спираються на доказову базу, побудову життєздатних та стійких систем для здоров'я". Крім того, блокування банківських рахунків призведе до унеможливлення здійснення господарської діяльності та стане підставою для потрапляння Благодійної організації "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" до Єдиного реєстру боржників, адже автоматично припиниться дія гарантованих договорів без можливості відновлення в майбутньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Заявник обов'язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язує застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.
Дослідивши додані позивачем матеріали, слід дійти висновку, що на час розгляду заяви про забезпечення позову Благодійною організацією "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності таких обставин, а саме виконання постанови в примусовому порядку, зокрема, відкриття виконавчого провадження тощо.
Слід зазначити, що позивачем не надано будь-яких обґрунтувань та доказів щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії припису про усунення виявлених порушень №ДН1262/251/АВ/П від 03.09.2018 року.
При цьому, очевидної протиправності рішень, що є предметом оскарження, а саме: Постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року та припису №ДН1262/251/АВ/П від 03.09.2018 року, не вбачається.
Суд перевіряє відповідність рішень суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, вимогам чинного законодавства безпосередньо під час розгляду справи по суті.
Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, станом на момент розгляду даної заяви, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та недоведеність, у зв'язку з чим не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В задоволенні заяви Благодійної організації "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" про забезпечення позову - відмовити.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1