Справа № 446/1549/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №446/1549/16-а

провадження №К/9901/30070/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Кам'янка-Бузького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.11.2016 (головуючий суддя Котормус Т.І.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 (колегія суддів у складі суддів Курильця А.Р., Кушнерика А.Р., Мікули О.І.) у справі №446/1549/16-а за позовом ОСОБА_2 до Кам'янка-Бузького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання Пенсійний орган виплатити позивачу підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: 25 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.08.2013 по 30.07.2016 та виплачувати у подальшому.

2. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що отримує пенсію за віком з урахуванням підвищення до пенсії як реабілітованій особі, розмір якого не відповідає розміру, встановленому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

3. Постановою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.11.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017, позов задоволено частково:

а) визнано протиправними дії Кам'янка-Бузького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо невиплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, надбавки до пенсії як члену сім'ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 11.02.2016 р. з врахуванням виплачених сум;

б) зобов'язано Кам'янка-Бузьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області проводити нарахування та виплату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії з віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 11.02.2016 з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат.

4. У касаційній скарзі Кам'янка-Бузьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Львівської області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віку з врахуванням підвищення до пенсії примусово переселених членів сім'ї політично репресованого, згодом реабілітованого в розмірі 43,52 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» (далі - Постанова № 654).

6. Вважаючи, що він має право на підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

7. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Закон України «Про пенсійне забезпечення» має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою № 654, а тому відповідач неправомірно виплачував підвищення до пенсії позивачу в меншому розмірі, ніж це передбачено п. «г» ст. 77 зазначеного Закону.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

8. Відповідач у своїй касаційній скарзі наголошує, що Конституційний Суд України визнав такими, що відповідають Конституції України повноваження держави встановлювати зміст та обсяг соціальних виплат. Окремо відповідач зазначив, що акти Кабінету Міністрів України є обов'язковими для застосування всіма суб'єктами владних повноважень, у тому числі і Пенсійним фондом України.

9. Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

11. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25% мінімальної пенсії за віком.

12. П. п. 2 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» встановлено, що з 1 вересня 2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

13. Колегія суддів звертає увагу, що касаційна скарга містить доводи аналогічні тим, які відповідач зазначав в запереченнях на позов та в апеляційній скарзі. Зазначені доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка.

14. Так, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що в даному випадку, виходячи з пріоритетності застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» як нормативно-правового акту вищої юридичної сили, позивач має право на підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

15. Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 28.05.2015 (справа №1328/10000/12) та від 10.07.2017 (справа №446/1549/16).

16. Верховний Суд звертає увагу, що касаційна скарга не містить жодних доводів щодо неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права.

17. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

18. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

19. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кам'янка-Бузького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення, а постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.11.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 у справі №446/1549/16-а - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Н.В. Коваленко

Суддя О.П. Стародуб