Справа № 1840/3716/18
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2018 р. Справа № 1840/3716/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "С-Буда Агростандарт" (далі - позивач, ТОВ "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Департамент ДВС МЮ України) і просить визнати протиправними дії службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, щодо вимоги надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ".
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 (далі-державний виконавець) вчиняючи виконавчі дії щодо витребування у позивача інформації стосовно іншого боржника діяв протиправно, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено обов'язку особи, яка не є стороною виконавчого провадження та не є особою, яка залучалася до проведення виконавчих дій, надавати таку інформацію.
Ухвалою суду від 05.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст.ст. 268-272, 287 КАС України та розгляд справи призначено на 12.10.2018.
У судове засідання 12.10.2018 представники сторін не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.29,30).
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
12.10.2018 через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження (а.с.31).
12.10.2018 до суду надійшло клопотання про вступ до розгляду справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (а.с. 32-33).
Ухвалою від 12.10.2018 заяву Компанії NIBULON S.A. про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача повернуто заявнику без розгляду.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та обєктивно оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив наступне.
Також зазначено, що відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність ередбачену законом.
Позивач, вважаючи вказані дії державного виконавця протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 14 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон) учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 15 вказаного Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Однак докази, що позивач є стороною виконавчого провадження або особою, яка залучається до проведення виконавчих дій, відповідачем суду не надано.
Пунктом 21 частини третьої статті 18 Закону передбачено право державного виконавця отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.
Крім того, відповідно до частини п'ятої статті 18 Закону під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Крім того, відповідно до статті 54 Закону встановлено порядок виявлення дебіторської заборгованості боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця. Виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів, а органи доходів і зборів зобов'язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.
Таким чином, вищенаведеними нормами передбачено право відповідача отримувати необхідну йому інформацію щодо майна, рахунків, доходи та коштів боржника (у тому числі конфіденційної) у вищезазначених органів та установ.
У той же час Законом не передбачено обов'язок позивача, який не є стороною виконавчого провадження, або особою, яка залучається до виконавчих дій, надавати таку інформацію.
Аналіз наведеного законодавства в сукупності дає підстави для висновку, що позивач не є ані стороною виконавчого провадження, ані особою, яка залучається для проведення виконавчих дій, відповідно не зобов'язаний виконувати вимоги державного виконавця стосовно надання інформації щодо іншого боржника.
Позивач у свою чергу не є учасником чи стороною виконавчого провадження та не залучався до участі в ньому шляхом винесення державним виконавцем відповідної постанови, як це передбачено пунктом 6 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) - далі Інструкція.
Крім того, частиною п'ятою статті 24 Закону встановлено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.
Тобто, вказана стаття Закону розмежовує компетенцію державних виконавців територіально.
У пункті 3 Інструкції вказано, що органами державної виконавчої служби є:
- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;
- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;
- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).
Відповідно до цього пункту Інструкції повноваження цих органів знаходяться в межах відповідних адміністративно-територіальних одиниць.
Згідно з пунктом 11 розділу III Інструкції перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій за дорученням державного виконавця.
Доручення підписується державним виконавцем та погоджується начальником органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що компетенція відповідача не поширюється на ту територію, де зареєстроване місцезнаходження позивача.
Таким чином, перевіривши застосування державним виконавцем нормативно-правових актів та в межах доводів відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 щодо вимоги про надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ" протиправними.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення вказаних норм, суд вважає за необхідне стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ" за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України суму судового збору в розмірі 1 762,00 грн, сплаченого згідно платіжного доручення №256 від 28.09.2018 № 18 (а.с. 4).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 268-287, 295, 297 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо вимоги надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "С-БУДА АГРОСТАНДАРТ".
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька