Справа № 159/2797/18
Суддя: Наваляний Т. Д.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 рокум. КовельСправа № 159/2797/18

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 31.05.2018, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 31.05.2018. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що постановою відповідача від 31.05.2018 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що він, 31.05.2018, о 21 год. 50 хв. на 106 кілометрі автодороги Благовіщинське Миколаїв керував автомобілем марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом та перевозив вантаж, що виступав за габарити причепа більше ніж на 1 м., чим порушив вимоги п. 22.4 ПДР України. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки вантаж, який перевозив позивач виступав за задні габарити на 1,20 м., при цьому був позначений відповідними знаками. Просив скасувати постанову відповідача від 24.06.2018, а провадження у справі закрити.

Відповідно до положень ст.ст. 257, 262 КАС України вказана адміністративна справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 10.07.2018 відкрито провадження у справі за даним позовом. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивач в судовий розгляд не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток.

Відзиву на позовну заяву, клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався у відсутності учасників справи, на підставі наявних доказів, тому у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії БР № 609955 від 31.05.2018, слідує, що ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, 31.05.2018, о 21 год. 50 хв. на 106 кілометрі автодороги Благовіщинське Миколаїв керував автомобілем марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом та перевозив вантаж, що виступав за габарити причепа більше ніж на 1 м., чим порушив вимоги п. 22.4 ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР.

Згідно п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з п. 30.3 (з) ПДР України негабаритний вантаж сигнальні щитки або прапорці розміром 400 х 400 мм з нанесеними по діагоналі червоними і білими смугами, що чергуються (ширина - 50 мм), а в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості - світлоповертачами або ліхтарями: спереду білого кольору, ззаду - червоного, збоку - оранжевого. Знак розміщується на крайніх зовнішніх частинах вантажу, що виступає за габарити транспортного засобу на відстань, більшу ніж це передбачено пунктом 22.4 цих Правил.

В оскаржуваній постанові позивачу ставиться в вину те, що він перевозив вантаж, що виступав за задні габарити причепа більше ніж на 1 м.

Позивач в поданій позовній заяві зазначає, що вантаж, який виступав за габарити був позначений відповідно до вимог п. 30.3. (з) ПДР України.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, факт вчинення правопорушення ОСОБА_1, а саме: перевезення вантажу в порушення вимог п. 22.4 ПДР України, крім постанови серії БР № 609955 від 31.05.2018, будь-якими доказами відповідачем не підтверджено.

Для спростувань тверджень позивача, відповідачу слід було б надати відзив на позов, однак такого відповідачем суду надано не було, як і не надано доказів відео фіксації даного правопорушення.

У звязку із неподанням відповідачем відзиву на позов без поважних причин, у відповідності до ч.4 ст. 159 КАС України такі дії відповідача кваліфікуються судом як визнання позову.

За таких обставин вина відповідача не може вважатись доведеною.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що будь-яких доказів того, що позивач порушив вимоги ПДР України відповідачем не надано, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, як і не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення такого правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії БР № 609955 від 31.05.2018, винесену інспектором СРПП Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_3