Справа № 804/7640/17
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2018 рокусправа № 804/7640/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Божко Л.А.

судді: Лукманова О.М., Дадим Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 р.(суддя Чорна В.В.) по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу та податкових повідомлень - рішень,-

в с т а н о в и В:

17.11.2017 р. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, що в подальшому уточнював, до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимог про сплату боргу, де, посилаючись на те, що в період з 14.08. по 28.08. 2017 р. посадовими особами відповідача проведено документальну планову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р., за результатами чого складено акт № 14945/04-36-13-05/ від 06.10.2017 р. із зазначенням порушень. На підставі акту перевірки 07.11.2017 р. відповідачем прийнято: податкові повідомлення-рішення: форми «р» № та № , форми «Д» № , форми «ПС» № та № ; рішення про застосування штрафних санкцій від 07.11.2017 р. № , № , № та № та вимоги про сплату боргу від 07.11.2017 р. № Ф- та № Ф- і вимогу про сплату боргу від 07.12.2017 р. № Ф-336325/410. Оскільки не погодився з прийнятими рішеннями, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: форми «р» № та № , форми «Д» № , форми «ПС» № та № ; рішення про застосування штрафних санкцій від 07.11.2017 р. № , № , № та № та вимоги про сплату боргу від 07.11.2017 р. № Ф- та № Ф- і вимогу про сплату боргу від 07.12.2017 р. № Ф-336325/410.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 р. адміністративний позов задоволено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що показники податкової декларації про майновий стан і доходи позивача документально підтверджено.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 р., прийняти нову постанову, де адміністративний позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що перевіркою встановлено, що підприємцем не підтверджено в повному обсязі задекларовані витрати

В судове засідання апеляційної інстанції особи, які приймають участь у справі, до суду не з'явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини по справі, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Західно- Донбаській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків та здійснює наступні види діяльності: код КВЕД 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; код КВЕД 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; код КВЕД 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва; код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорт.

Основним видом діяльності позивача у спірному періоді була діяльність, пов'язана з вантажним автомобільним транспортом

Судом встановлено, що в період з 14 по 28 серпня 2017 року посадовою особою відповідача проведено документальну планову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, за результатами чого 06.10.2017 р. складено акт №14945/04-36-13-05/724505378.

За висновками перевірки встановлено порушення:

- ст. 177, пп. 177.4.4 пп. 177.4.3 пп. 177.4.2 пп. 177.4.1 п. 177.4 ст. 177, п. 177.2 ст. 177 ПК України в частині: заниження чистого (оподатковуваного) доходу в розмірі 624 687 грн., в т.ч.: 2015 рік - 469 164,62 грн., 2016 рік - 155 523,10 грн. внаслідок заниження одержаного доходу у розмірі 89 980,00 грн. за 2016 рік, внаслідок завищення витрат у розмірі 672 559,10 грн., в т.ч. за 2015 рік - 607 016 грн., за 2016 рік - 65 543,10 грн., в результаті чого донараховано ПДФО у розмірі 114 519,08 грн., в т.ч. 2015 рік - 86 524,92 грн., 2016 рік - 27 994,16 грн.;

- вимоги п. 1.2 п. 16-1 підр. 10 р. XX, ст. 177 Податкового кодексу України в частині заниження чистого (оподатковуваного) доходу в розмірі 624 687,72 грн., в т.ч.: 2015 рік - 469 164,62 грн., 2016 рік - 155 523,10 грн. внаслідок заниження одержаного доходу у розмірі 89 980,00 грн. за 2016 рік, внаслідок завищення витрат у розмірі 672 559,10 грн., в т.ч. за 2015 рік - 607 016,00 грн., за 2016 рік - 65 543,10 грн., в результаті чого донараховано військового збору у розмірі 9 370,32 грн., в т.ч. 2015 рік - 7 037,47 грн., 2016 рік - 2 332,85 грн.;

- п. 2 ч. І ст. 7 ч. 11 ст. 8 п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VI - заниження бази до сплати єдиного соціального внеску за 2015 - 2016 роки, в результаті чого виникла сума боргу по ЄСВ складає 124 210, 23 грн., в т.ч.: 2015 рік- 89 995,14 грн., 2016 рік - 34 215,08 грн.;

- п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, наказу Міністерства доходів і зборів № 481 від 16.09.2013 р. "Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність" в частині відсутності Книги обліку доходів та витрат форми № 10 за 2016 рік, та оформлення Книги обліку доходів та витрат форми № 10 за 2015 рік всупереч вимог діючого законодавства;

- п. 44.1 п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України в частині відсутності Книги обліку доходів та витрат ф. № 10 за 2016 рік, ненадання первинних документів, отриманих від контрагентів-постачальників, пов'язаних з предметом перевірки, ненадання усіх виписок банку по рахункам, що обліковуються в базах даних ГУ ДФС у Дніпропетровській області та первинних документів до них, інформації щодо залишків товарно-матеріальних цінностей, ненадання відомостей щодо нарахування та видачі винагороди за ЦПД;

- пп. 168.1.2, 168.1.1. п. 168.1 ст. 168, абз. а) п. 176.2. ст.176 Податкового кодексу України в частині неутримання та неперерахування в повному обсязі податку з доходів фізичних осіб з виплат найманим працівникам у розмірі 3915,10 грн., в т.ч. за 2015 рік - 205,24 грн., за 2016 рік - 3709.86 грн.;

- ч. 1 п.2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VІ, з урахуванням ч. 1 розділу III Інструкції № 449 від 20.04.2015 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2016 № 393) в частині нарахування сум єдиного внеску з заробітної плати працівників за штатом не у повному обсязі, в результаті чого сума боргу з ЄСВ за липень 2016 р. складає 1586,55 грн.;

- п.3.6 наказу Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 р. № 49 та № 4 від 13.01.2015 р. "Про порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку", п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України в частині відображення виплаченого доходу самозайнятим особам не у повному обсязі;

- необхідності застосування штрафної санкції за несвоєчасну сплату платежу, ЄСВ відповідно до ч.10 та п. 2 с. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування";

- п.4 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", п.12 розділу II та п.2 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435, в частині несвоєчасного подання звітності за 2015 рік.

На підставі висновків перевірки, 07.11.2017 р. відповідачем прийнято рішення:

- ППР форми «Р» № про збільшення грошового зобов'язання на суму 171 778,62 грн., яка включає податок на доходи фізичних осіб в сумі 114 519 грн. 08 коп. та штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 57 259 грн. 54 коп.;

- ППР форми «Р» № про збільшення грошового зобов'язання на суму 11 712 грн. 92 коп., яка включає військовий збір в сумі 9 370 грн. 32 коп. та штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 2 342 грн. 58 коп.;

- ППР форм «Д» № щодо збільшення грошового зобов'язання у розмірі 6 851,42 грн., яке включає податкове зобов'язання у розмірі 3 915,10 грн. та штрафну санкцію у розмірі 2 936,32 грн.;

- ППР форми «ПС» № щодо застосування штрафної санкції у розмірі 510 грн.;

- ППР форми «ПС» № щодо застосування штрафної санкції на суму 1 020 грн.;

Рішення про застосування штрафних санкцій:

- № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі штрафу 170 грн.;

- № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі штрафу 1 038 грн.;

- № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі штрафу 21 420 грн. 54 коп.;

- № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі штрафу 793 грн. 28 коп.;

Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2017 р.:

- № Ф- зі сплати позивачем єдиного внеску в сумі 124 210 грн. 98 коп.;

- № Ф- зі сплати позивачем єдиного внеску в сумі 1 586 грн. 55 коп.;

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2017 р. № Ф-3363-25/410 зі сплати ФОП ОСОБА_1 єдиного внеску в сумі 146 895,81 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2016 р. між позивачем та ТОВ Комерційна фірма «Укртрансагент» укладено договір про надання транспортно -експедиторських послуг з перевезення вантажів № 1245, на підтвердження виконання даного договору надано автомобільні накладні, податкові накладні, але оплата за надання послуг не надходила, в зв»язку з чим записи до КОРО від 22.07.2016 року та 30.09.2016 року, а також звіти про використання Книг обліку розрахункових операцій на підставі цих записів здійснені помилково, у зв'язку з чим відповідно Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 14.06.2016 р. № 547 правомірно зроблені виправлення.

Статтею 187 ч.1 ПК України передбачено, що « 187.1. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку».

Тому суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що в даному випадку позивач при реєстрації податкових накладних виконав вимоги п. 187.1 ст.187 ПК України.

Крім того, судом встановлено, що 15.01.2015 р., 16.01.2015 р. та 19.01.2015 р. між ОСОБА_2 та позивачем укладено договори про надання цільової фінансової допомоги відповідно № 1501/15, 1601/15 та 1901/15, згідно з умовами чого ОСОБА_2, як позикодавець надала позивачу, як позичальнику цільову поворотну фінансову допомогу для ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 в сумі відповідно 150 000 грн, 150 000 грн та 50 000 грн, а позичальник зобов'язався повернути її у порядку та на умовах, передбачених цими договорами, де зазначено, що отримані кошти повинні бути повернуті у строк не більше п»яти років, що підтверджується відповідними розписками і відповідачем не доведено, що дані договори є нечинними, або закінчився строк для повернення фінансової допомоги.

Відповідно до п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України, фінансова допомога - це фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення. При цьому, у разі неповернення грошових коштів у вигляді поворотної фінансової допомоги в термін, встановлений договором, сума допомоги включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та оподатковується на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником напівпричепів Kogel НОМЕР_1 та Leci Trailer НОМЕР_2 що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу. 01.08.2015 р. між позивачем, як замовником та ТОВ «Криворізький завод автомобільних надбудов», як виконавцем, укладено договір про виконання робіт №25, де виконавець зобов'язався виконати роботи з виготовлення та встановлення суцільнометалевого кузова на напівпричепи Kogel НОМЕР_1 та Leci Trailer НОМЕР_2 а замовник зобов'язався оплатити зазначені роботи згідно умов договору. Виконання даного договору підтверджується актом виконаних робіт від 13.08.2015 р. № РН-0000018 та випискою по рахунку № 1, відкритому в АТ "Райффайзен банк Аваль" у м. Києві, що відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та відповідачем не доведено їх нікчемності.

Також перевіркою встановлено, що до складу витрат за 2016 рік позивачем віднесені витрати: на сплату ЄСВ від підприємницької діяльності у розмірі 15 599,62 грн., як сума ЄСВ, яка пов'язана із виплатами найманим працівникам у 2016 році; пов'язані з реалізацією ТМЦ у розмірі 5183,96 грн; на оренду приміщень та стоянок у розмірі 32 224,00 грн; на технічне обслуговування автотранспортних засобів у сумі 14568,78 грн; на рекламні послуги у сумі 17 414,00 грн., на страхування автотранспортних послуг у сумі 9 503,96 грн, на митно-брокерські послуги у сумі 9 503,96 грн, на придбання оливи, мастила та тосолу у сумі 38 515,26 грн, на виготовлення виробів з бетону у сумі 34 408,00 грн, на запасні частини у сумі 313 392,65 грн.

З матеріалів справи встановлено, що вказані витрати підтверджуються первинними документами, а саме, договорами оренди, актами надання послуг, актами прийому-передачі виконаних робіт, договорами страхування, актами здачі-прийому робіт, видатковими накладними, товарними чеками.

Підпунктом 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

З матеріалів справи вбачається, що витрати позивачем документально підтверджені, в зв»язку з чим відповідачем не доведено, що позивачем завищені витрати у розмірі 672 559,10 грн., та занижений одержаний дохід в розмірі 89 980,00 грн. Як похідні від наведеного, необґрунтованими є висновки відповідача щодо заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу в розмірі 624 687,72 грн., в т.ч. за 2015 рік - 469 164,62 грн., 2016 рік - 155 523,10 грн., та необхідності донарахування військового збору у розмірі 9 370,32 грн., в т.ч. 2015 рік - 7 037,47 грн., 2016 рік - 2 332,85 грн.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, не доведено правомірність своїх рішень.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321,322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2018 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 26.09.2018 р.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Ю.М. Дадим