Справа № 212/2213/18 (2-а/ 212/88/18)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2018 рокусправа № 212/2213/18 (2-а/ 212/88/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронова С.В.

судді: Мельник В.В., Чепурнов Д.В.,

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 червня 2018 року (суддя Зімін М.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Поліцейський роти №2 батальйону № 1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві рядовий поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

04 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №2 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м.Києві рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 березня 2018 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, він 14 березня 2018 року порушив п.8.4в ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.І ст.122 КУпАГІ, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. Зазначає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки при винесенні постанови відповідачем не було належним чином встановлено порушення ним правил дорожнього руху України, зазначив, що зупинка його транспортного засобу була вимушена та здійснена у стані крайньої необхідності у зв'язку з несправністю транспортного засобу з невідомих причин, про ним було повідомлено працівника патрульної поліції, вказує, що відповідачем винесена постанову за відсутності доказів його провини. Крім того зазначив, що при оформленні матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач порушив його права передбачені ст. 268 КУпАП, а саме не надав можливості скористуватись юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права. Крім того вказав, що відповідач не надав можливості ознайомитись зі складеною постановою та внести до неї свої зауваження. Також зазначив, що винесення постанови безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного зясування обставин справи. Крім того вказав, що відсутні підтвердження правомірності установки дорожнього знаку 3.34, відсутні докази того, що даний знак повинен бути встановлений у даному місці та його дія поширюється на місце вимушеної зупинки. Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №132074 від 14 березня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 гри. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Поліцейський роти №2 батальйону № 1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві рядовий поліції ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 червня 2018 року та ухвалити нову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №132074 від 14 березня 2018 року прийнятою поліцейським роти №2 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м.Києві рядового поліції ОСОБА_2 визнано винним ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1, 14 березня 2018 ;у о 17 годині 20 хвилин керував транспортним засобом « SCODA» державний номерний к АЕ 2577 АІ, в місті Києві по вул.Хрещатик, 14, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4в ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч1 ст.122 КУпАП.

Вважаючи дану постанову протиправною, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з недоведеності позивачем обставин, що на його думку є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, через спростування останніх наявними в матеріалах даної справи відео доказами.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, зазначає наступне.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року 3353-ХІІ "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух "встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з розділом 33 ПДР України заборонні знаки - знак 3.34 "Зупинка заборонена" - забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Пунктом 15.1 ПДР України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно п. 1.10 ПДР України, автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій). Тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, зупинка/стоянка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено" створює об'єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 5 80-VIII. поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, автоматичну фото- і відеотехніку.

Щодо посилань позивача про те, що зупинка була здійснена у стані крайньої необхідності, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Об'єктами захисту від небезпеки є державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, установлений порядок управління.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна загроза зазначеним інтересам.

Джерелами загрозливої небезпеки у разі крайньої необхідності, зокрема можуть бути стихійні явища повені, пожежі, землетруси тощо, дикі або домашні тварини, наприклад під час їхнього нападу на людину; джерела підвищеної небезпеки, наприклад несправна автомашина; людина, що заподіює або загрожує завдати шкоди охоронюваним законом інтересам.

Колегією суддів апеляційної інстанції в повній мірі досліджено відеозапис з нагрудної камери відповідача, здійснений 14 березня 2018 року о 17 години 20 хвилин в місті Києві по вул.Хрещатик, 14 та встановлено, що події зафіксовані на останньому в повній мірі спростовують доводи позивача викладені в обґрунтування вимог як позовної заяви, так і вимог апеляційної скарги.

Як зазначалось судом вище, саме зупинка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено" створює об'єктивну сторону правопорушення, не залежно від створення водієм, який його допустив, аварійної ситуації.

19 вересня 2018 року позивачем на електрону пошту суду надійшло Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду подані письмові пояснення в яких позивач зазначає, що оскільки у суді першої інстанції він участі не приймав, а його представник не володіє у повній мірі усіма обставинами які відбулися у день складання постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.03.18р.

Позивач вказує, що 14.03.18р. зупинка автомобіля була вимушена та здійснена у стані крайньої необхідності у звязку зі несправністю транспортного засобу з невідомих причин та була увімкнена аварійна світлова сигналізація, про що було повідомлено Патрульного.

Після зауважень патрульного було викликано евакуатор, який перемістив автомобіль на іншу вулицю де ї було усунуто причини аварійної зупинки, без звернення до станції технічного обслуговування автомобілів.

Слід зауважити, що відповідно до ч.4 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Отже, посилання позивача про те, що його представник не володіє в повній мірі усіма обставинами які відбувалися у день складення постанови про накладання адміністративного стягнення від 14 березня 2018 року не спростовують висновків яких дійшов суд першої інстанції про доведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.122 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, судова колегія, враховуючи, що доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243,250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов