Справа № 0440/6803/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 вересня 2018 р. Справа №0440/6803/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Віхрової В.С.

при секретарі Піддубцеві О.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ 15» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 454 РС від 23 липня 2018 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено засідання на 24.09.2018 р. о 10:40 год.

У судове засідання 24.09.2018 р. прибули уповноважені представники сторін.

До початку судового засідання через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 454 РС від 23 липня 2018 року та заборони Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області предявляти до примусового виконання органам державної виконавчої служби постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 454 РС від 23 липня 2018 року до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що відповідач має право у будь-якій час звернутись задля примусового виконання спірної постанови та існує така реальна можливість, що може мати наслідком арешт коштів та зупинення діяльності підприємства, однак ТОВ «ОПТТОРГ-15» не має наміру сплачувати у добровільному порядку накладений на нього оскаржуваною постановою штраф та оскаржує таку постанову.

У судовому засіданні представник позивача просив вимоги заяви про забезпечення позову задовольнити.

Представник відповідача проти вказаної заяви заперечував.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши доводи заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено у Главі 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).

Відповідно до ст.151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Приписами ч.2 ст.151 КАС України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Судом встановлено, що підставою для винесення ГУ Держпраці у Дніпропетровській області постанови про накладення штрафу №454РС від 23.07.2918 р. було рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 02.02.2018р., залишеного без змін рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16.04.2018 р. у праві №553/954/17. Проте, ухвалою Верховного Суду від 22.06.2018 р. виконання рішення першої інстанції у справі №553/954/17 було зупинено до закінчення касаційного провадження.

З викладеного вбачається, що наразі відповідач не може вчиняти примусове виконання оскаржуваної постанови у звязку із ухваленням рішення Верховним Судом від 22.06.2018 р.

Суд зазначає, що фактично в заяві про забезпечення позову викладені ті самі обставини, що і у позовній заяві, щодо незгоди з оскаржуваною постановою, які підлягають дослідженню судом під час розгляду справи по суті.

Жодних доводів в обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову або наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди, заява не містить.

Таким чином, на час розгляду судом заяви не встановлено, що невжиття запропонованих заходів може істотно ускладнити чи унеможливить виконання рішення суду; суду не доведено наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень без розгляду справи по суті.

Згідно ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).

У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч.2 ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.77, 150-154, 241-243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 26.09.2018 р.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова