Справа № 826/11447/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

08 жовтня 2018 року справа №826/11447/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.)
доГоловного управління Національної поліції в Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ НП в Київській області)
про1) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду звернення від 16 червня 2017 року; 2) зобов'язання повторно розглянути звернення від 16 червня 2017 року та надати письмову відповідь по кожному з питань порушених у зверненні

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправною бездіяльність ГУ НП в Київській області щодо розгляду його звернення від 16 червня 2017 року, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що при розгляді звернення відповідачем не надано повної відповіді на всі зазначені питання, чим порушено вимоги Закону України "Про звернення громадян".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/11447/17; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач відзиву на адміністративний позов чи письмових пояснень до суду не надав.

В судовому засіданні 26 березня 2018 року позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача до суду не прибув; позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження; на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що 16 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ НП в Київській області зі скаргою в порядку Закону України "Про звернення громадян", в якій просив: 1) провести дослідження та притягнути до дисциплінарної відповідальності майора поліції ОСОБА_2, який в порушення норм Закону України "Про Національну поліцію" провів незаконне опитування малолітньої дитини та сприяв матері дитини в такій не правовій поведінці, змушуванні дитини до підпису документів, штучному створенні доказової бази та видання за справжню неправдиву інформацію, отриману від ОСОБА_3, сприяння матері дитини у вчиненні психологічного насильства над його дитиною та порушення визначених українським законодавством прав дитини та належного йому обсягу прав та обов'язків як батька дитини, а також надав неправдивий рапорт про проведену з ним розмову; 2) застосувати заходи дисциплінарного стягнення до працівників Києво-Святошинського відділу поліції, які при підготовці висновків на подані ним звернення використали незаконно отримані та оформлені пояснення малолітньої дитини без об'єктивного розгляду та дослідження справи; 3) встановити причини відсутності фіксації факту його звернення до чергової служби в епізоді 04 березня 2017 року, що в результаті призвело до невидачі йому висновку, затягування розгляду справи, сформувало можливості для ОСОБА_3 в порушення закону оформити необґрунтовані та безпідставні звинувачення та "показання" малолітньої дитини та призвело до необхідності повторно звертатися за отриманням висновку; 4) надати інформацію про причини відсутності в матеріалах справи №2977 факту приїзду на місце конфлікту двох екіпажів патрульної служби, а також щодо коректності поведінки працівників патрульної служби з екіпажу №1; 5) анулювати висновок від 29 квітня 2017 року у справі №4786 (за зверненням зареєстрованим в ЖЕО за №14768 від 20 квітня 2017 року) та видати новий висновок, в якому буде чітко зафіксовано факт не видачі йому дитини всупереч рішення органів опіки, а також факт не допуску його до майна, власником якого він є на сьогодні, що дозволить відновити його порушені права через суд; 6) невідкладно вжити заходів до припинення неправомірних дій посадових осіб Києво-Святошинського відділу поліції, які сприяють матері дитини у фіксації неправдивих свідчень, а також працівника патрульної служби, який з особистих мотивів активно допомагає ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в неправомірних діях щодо перешкоджання судовому процесу з питань розподілу майна колишнього подружжя та покриває невиконання ОСОБА_3 рішення органів опіки; 7) запросити його та його адвоката на день розгляду даної скарги; 8) письмово повідомити його про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення з наведенням обґрунтування такого рішення.

За результатами розгляду вказаної скарги, відповідач, листом від 11 липня 2017 року №К461/109/20/01-17 повідомив, що інформація викладена у скарзі щодо можливої бездіяльності та незаконного опитування малолітньої дитини працівниками Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області у ході перевірки не підтвердилась, а також зазначено, що у даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступних міркувань.

Відповідно до статті 40 Конституції України, кожному гарантовано право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України "Про звернення громадян".

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально - економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В силу положень статті 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 4 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які - небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про звернення громадян", скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Порядок приймання, реєстрації, розгляду, узагальнення та аналізу звернень громадян в апараті Міністерства внутрішніх справ України, закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери його управління регулюється Положенням про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 жовтня 2004 року №1177 (далі по тексту - Положення).

Пунктом 1.4. Положення визначено, що робота зі зверненнями громадян і їх особистий прийом є важливими напрямами діяльності Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - МВС), закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, засобами отримання інформації з питань, віднесених до їх компетенції, та містять такі складові елементи: приймання, реєстрація і первинний розгляд звернень громадян; вирішення звернень та надання відповідей авторам; контроль за станом роботи зі зверненнями; узагальнення та аналіз звернень громадян; використання результатів аналізу в практичній діяльності.

Чуйне й уважне ставлення до звернень громадян кожен працівник апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС зобов'язаний уважати своїм службовим обов'язком. У роботі зі зверненнями, а також під час особистого прийому громадян слід уважно відноситися до їх запитів і проблем, дотримуватися високої культури поводження і правил етикету. Міністр та його заступники, керівники закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, керівники структурних підрозділів апарату МВС згідно зі своїми функціональними обов'язками несуть персональну відповідальність за організацію роботи зі зверненнями громадян та з питань їх особистого прийому.

Згідно пункту 4.1. Положення, керівники апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС та їх заступники при розгляді звернень громадян зобов'язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів, уживати інших заходів для об'єктивного вирішення поставлених авторами звернень питань, з'ясовувати і усувати причини та умови, які спонукають громадян скаржитись, якщо це не суперечить чинному законодавству. Безпосередні виконавці при здійсненні перевірок за зверненнями обов'язково спілкуються з їх авторами, з'ясовують усі порушені питання та обставини, детально вникають в їх суть, вживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах своєї компетенції відповідно до чинного законодавства.

Пунктами 4.3, 4.4 Положення передбачено, що за результатами перевірки звернення складається мотивований висновок про результати розгляду звернення громадян, який має містити в собі об'єктивний аналіз усіх зібраних матеріалів і повинен відповідати порядку його складання.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов'язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

Відповідно до пункту 4.6 Положення звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді.

Пунктом 7.4 Положення передбачено, що за кожною скаргою, в якій громадяни порушують питання про наявність порушень чи недоліків у роботі апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС або скаржаться на дії працівників ОВС, проводиться ретельна перевірка викладених фактів апаратом МВС, закладами, установами, підприємствами, що належать до сфери управління МВС, до якого звернувся громадянин. За результатами перевірки надаються матеріали керівникові апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС або його заступникам, в яких зазначається, підтвердились чи ні наведені відомості (факти) і які заходи вжиті для усунення виявлених порушень чи недоліків та притягнення до відповідальності винних осіб. Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова або усна відповідь (за його бажанням).

Аналізуючи докази наявні в матеріалах справи, суд звертає увагу, що в даному випадку виконання наведених вище приписів чинного законодавства України, щодо розгляду звернення позивача та надання на нього відповіді носило виключно формальний характер, оскільки лист відповідача від 11 липня 2017 року №К461/109/20/01-17 не ґрунтується на ретельному дослідженні обставин і питань, які порушує заявник у своєму зверненні, не містить відповідей з належним обґрунтуванням на всі поставлені у зверненні питання.

Так, за результатами розгляду скарги позивача, ГУ НП в Київській області, листом від 11 липня 2017 року №К461/109/20/01-17 повідомлено наступне: інформація викладена у скарзі щодо можливої бездіяльності та незаконного опитування малолітньої дитини працівниками Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області у ході перевірки не підтвердилась; у даному випадку, між позивачем та його колишньою дружиною мають місце цивільно-правові відносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідачем не розглянуто всі поставлені у зверненні питання та не надано вичерпної відповіді, зокрема не зазначено: які заходи вжито з метою встановлення причини відсутності фіксації факту звернення позивача до чергової служби 04 березня 2017 року, що в результаті призвело до невидачі йому висновку; не надано інформації про причини відсутності в матеріалах справи №2977 факту приїзду на місце конфлікту двох екіпажів патрульної служби, а також щодо коректності поведінки працівників патрульної служби з екіпажу №1; не розглянуто питання щодо анулювання висновку від 29 квітня 2017 року у справі №4786 (за зверненням зареєстрованим в ЖЕО за №14768 від 20 квітня 2017 року); не зазначено, які саме заходи вжито для встановлення факту наявності неправомірних дій, зазначених у скарзі позивача з боку працівників Києво-Святошинського відділу поліції, а тому суд приходить до висновку, що відповідач при розгляді звернення позивача допустив неналежний його розгляд, чим порушив вимоги чинного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері звернення громадян.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем процедури розгляду звернень громадян, що у свою чергу є підставою для зобов'язання його розглянути звернення позивача повторно та надати обгрунтовану відповідь на всі поставлені у зверненні питання, у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян" та Положення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 1 280,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Київській області щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 16 червня 2017 року.

3. Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 16 червня 2017 року та надати обґрунтовану відповідь за результатами його розгляду у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян" та Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 (04116, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)
Головне управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15; ідентифікаційний код 40108616)

Суддя В.А. Кузьменко