Справа № 816/1495/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1495/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Бегунц А.О., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року (головуючий 1 інстанції: Удовіченко С.О.) по справі №816/1495/18 за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду в якому просив:

- визнати протиправним та скасування рішення №149 від 06 квітня 2018 року Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яким відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та у здійсненні з 01 жовтня 2017 року перерахунку пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року,

- визнати протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1, як особі, яка має статус інваліда війни 2 групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при виконанні обов'язків військової служби відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та згідно пункту 9-1 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року,

- зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року, з врахуваням проведених виплат, відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та згідно пункту 9-1 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, із виплатою різниці між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01 жовтня 2017 року,

- встановити судовий контроль.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 рокуу задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Апелянт наголошує, що в зв'язку з тим, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як особа військовослужбовець, тому у нього є право на перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону №796. Відмова у перерахунку пенсії у 5-ти кратному розмірі є безпідставною.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.3 ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи належним чином, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Неявка представників сторін, явка яких обов'язковою не визнавалась, з огляду на характер спору, не є перешкодою для вирішення справи за наявними у справі документами, наявність яких є достатньою для надання належної оцінки спірним правовідносинам та прийняття судового рішення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що позивач, як пенсіонер, перебуває на обліку у Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії на підставі статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 59, 81).

03 квітня 2018 року позивач звернувся до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії, у якій просив провести перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року на підставі пункту 91 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року № 1210 (а.с. 83).

Рішенням від 06 квітня 2018 року №149 Полтавським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області повідомлено позивача, що згідно довідки №4/102 від 04 лютого 1993 року, виданої Полтавським районним військовим комісаріатом, громадян ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 05 травня 1986 року по 16 травня 1986 року та з 08 червня 1986 року по 04 вересня 1986 року, як військовозобов'язаний призваний військоматом для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з Полтавської обласної клінічної лікарні і в цей період за основним місцем роботи зберігався середній заробіток. Період проходження строкової військової служби - з 12 листопада 1978 року по 03 травня 1980 року. Управлінням прийнято рішення - відмовити в проведенні перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року з урахуванням статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п'ятикратного розміру заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, оскільки внесені до статті 59 Закону зміни не розповсюджуються на осіб призваних військкоматом на військові збори з основного місця роботи для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 82).

ОСОБА_1 дійсно, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 05 травня 1986 року по 16 травня 1986 року та з 08 червня 1986 року по 04 вересня 1986 року у складі в/ч 61511, але у цей же час був зайнятий на посаді хірурга Полтавської обласної клінічної лікарні, що підтверджується копією Акту №1 про нещасний випадок на виробництві (а.с. 48, 62-63).

Згідно військового квитка НУ №7725140 проходив строкову військову службу у період з 12 листопада 1978 року по 03 травня 1980 року (а.с. 31).

Здійснюючи апеляційний перегляд справи та надаючи оцінку судовому рішенню першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями пункту 6 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон №796).

В межах справи не є спірним стосовно наявності у позивача 2 групи інвалідності отриманої внаслідок ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія1), яка отримана ним та пов'язана з участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 року по 04.09.1986 року.

Основним спірним питанням в межах справи є наявність або відсутність права позивача на здійснення перерахунку пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону №796 у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати починаючи з 01.10.2017 року. На думку позивача він таке право має, тому як відноситься до категорії військовослужбовців та пов'язує з перебуванням його на спеціальних зборах та прийняття участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з, в той же час, як за висновками відповідача таке право мають лише особи, які стали інвалідами під час проходження дійсної строкової служби. Позивач під час ліквідації наслідків на ЧАЕС не перебував на дійсній строковій службі.

гідно з частиною першою статті 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Позивачу пенсія призначена на підставі статті 54 Закону № 796-ХІІ, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду другої групи у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Статтею 59 зазначеного Закону регулюються питання пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", яким частину третю статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Пунктом 9.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1210 з урахуванням внесених змін постановою КМУ від 15 листопада 2017 року № 851,, передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Виходячи з правового аналізу вищенаведених правових норм, що регулюють спірні правовідносини, основною умовою для отримання зазначеної допомоги, є саме проходження дійсної строкової військової служби на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Такий статус особи, як віднесення до категорії військовослужбовець на час ліквідації, що має право відповідно до положень ч.3 ст.59 Закону №796 на перерахунок та виплату пенсії у відповідному розмірі не передбачений.

Як вже було встановлено, що позивач проходив дійсну строкову службу у інший період, отже на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу в армії, а тому висновки суду першої інстанції стовно того, що положення ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІна позивача не поширюються є цілком обґрунтованими та правомірними.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що врегулювання питання та можливості перерахунку пенсії для зазначеної у ч.3 ст.59 Закону №796 категорії осіб, які стали інвалідами у п'ятикратному розмірі обумовлено саме особливістю проходження такої служби, тому як особи, які проходили дійсну строкову військову службу не мали доходу (заробітку) чи інш. у порівняні з іншими особами, які призивались на військові (спеціальні) збори з підприємств, установ, організацій та за якими зберігався їх заробіток з якого у подальшому здійснювалось нарахування та виплата пенсій за іншими правилами встановленими цим ж Законом №796, постановами Кабінету Міністрів України. У військовослужбовців строкової служби за призовом не було заробітку з якого можливо здійснити обрахунок пенсії, тому законодавець вніс зміни до положень ст..59 Закону №796 встановив тим самим мінімальну соціальну гарантію. Зазначена категорія осіб, з огляду на вік, тривалість страхового стажу, розмір оплати праці, особи цієї категорії (на відміну від перелічених вище інших категорій військовослужбовців) об'єктивно не мали змоги претендувати на призначення соціальних виплат у фінансово розумному розмірі.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для поширення на інші категорії військовослужбовців того правила, котре було запроваджено законодавцем для військовослужбовців дійсної строкової служби, адже це суперечить призначенню норми закону.

Під час ухвалення рішення, суд також враховує правові позиції Верховного Суду, висловленої в ухвалі від 08 травня 2018 року (справа № 820/1148/18 (провадження № Пз/9901/33/18), в якій також зазначено, що право на обчислення пенсії п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати виникає лише за наявності трьох умов у сукупності (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, відмовляючи позивачеві у перерахунку пенсії на підставі ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ, п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № 796-ХІІ, а тому відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача, скасування його рішення про відмову в перерахунку пенсії, та як наслідок відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивача з 01.10.2017 року з 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати.

Посилання апелянта на правовий висновок про можливість обчислення пенсій військовослужбовцями, які брали участь у ліквідації наслідків ЧАЕС не під час проходження дійсної строкової служби підготовлений на замовлення громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля Полтавської області» зроблений зав.кафедрою цивільного права та процесу факультету №6 ХНУВС, та семантико-контекстуальний висновок про можливість обчислення пенсій військовослужбовцями, які брали участь у ліквідації наслідків ЧАЕС не під час проходження дійсної строкової служби підготовлений на замовлення громадської організації «Фонд інвалідів Чорнобиля Полтавської області» зроблений доцентом кафедри української та іноземних мов Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський УЕТ», з урахуванням положень ст..113 КАС України не приймаються до уваги як такі, що не відповідають вимогам закону та наведеним обставинам та жодним чином не є обов'язковим для суду.У цих висновках сформована лише особиста та суб'єктивна думка зазначених у них осіб, які їх складали щодо трактування норми ст.59 Закону №796, в той же час таке трактування є помилковим та правозастосуванню не підлягає.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянтів не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. ч.6 ст.12, 23, 31, 33, 90, 257, 263, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року по справі №816/1495/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, а у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний зміст постанови виготовлений 17.10.2018 року.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц М.І. Старосуд