Справа № 2-а-1272/11
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2011-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2011 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гребенюк В.В.,

при секретарі Литовченко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир прапорщика міліції Короцінського Віктора Йосиповича, про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир прапорщика міліції Короцінського Віктора Йосиповича (надалі за текстом - відповідач), про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Зазначив, що 9 січня 2011 року він був зупинений відповідачем, який пояснив, що він порушив п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.

У зв'язку з цим було складено протокол та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на те, що його було протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності, просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. З урахуванням того, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, суд вважає за можливе розглядати дану справу у його відсутності на підставі поданих доказів, що передбачено ч. 4 ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Такого висновку суд дійшов з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Причиною спору між сторонами стало, на думку позивача, неправомірні дії відповідача, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, згідно п. 12.9 «б» Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 (обмеження максимальної швидкості) та 3.31 (зона обмеження максимальної швидкості), або на транспортному засобі встановлено розпізнавальний знак відповідно до пункту «и» 30.3 цих Правил.

Відповідно до п. п. 12.4 - 12.7 даних Правил у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.(п. 12.4); у житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год. (п. 12.5); поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: а) автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам - не більше 80 км/год., б) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год.; в) вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, - не більше 60 км/год., г) автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год., г) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 (автомагістраль) - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., а на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год. (п. 12.6); під час буксирування швидкість не повинна перевищувати 50 км/год. (п. 12.7)

Згідно з Додатком № 1 до Правил дорожнього руху України дорожній знак 3.29 - «обмеження максимальної швидкості», дорожній знак 3.31 - «зона обмеження максимальної швидкості».

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з протоколу серії АМ 1 № 169510 та постанови серії АМ1 № 049963 від 09.01.2011 року, винесеної відповідачем, на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. у зв'язку з тим, що останній 09.01.2011 року о 22 год.40 хв. на 159 кілометрі автодороги Київ-Чоп, в межах дії дорожніх знаків 3.29 він, керуючи автомобілем «Нісан», державний номер НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 84 км/год., при обмеженні швидкості руху в 50 км/год., що зафіксовано технічним засобом «Беркут», серійний номер 0601013, чим порушив п. 12.9 «б» ПДР України (а.с. 2-3).

Як пояснив в судовому засіданні позивач, він дійсно 09.01.2011 року о 22 год.40 хв. керував автомобілем «Нісан», державний номер НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чоп, однак ні під час руху в межах населеного пункту, ні поза їх межами дозволену швидкість руху не перевищував. Також, пояснив, що перед винесенням постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем не було пред'явлено прилад з зафіксованою швидкістю руху.

Оцінивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки пояснення позивача спростовуються вищезазначеним протоколом та постановою, належних та допустимих доказів протиправності дій та рішень відповідача - суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, до суду надано не було. Пояснення позивача по справі, з урахуванням всіх обставин справи, суд розцінює як намагання уникнути від адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. ст. 251, 256, 283, 288, 289 КУпАП, п.12.9 «б» ПДР України, ст. ст. 2, 6, 7, 17, 69 - 71, 104, 105, 158, 161, 162, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир прапорщика міліції Короцінського Віктора Йосиповича, про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю;

Постанова суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гребенюк В. В.