Справа № 2540/2836/18
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року Чернігів Справа № 2540/2836/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доРіпкинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України
провизнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ріпкинського обєднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті основної пенсії у розмірі визначеному в статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду ІІ групи, не менше 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити для інвалідів 75% мінімальної пенсії за віком;

- зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу основну пенсію у розмірі визначеному в статті 50 та частині четвертій статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду ІІ групи, не менше 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, що повинна становити для інвалідів ІІ групи 75% мінімальної пенсії за віком з 04.01.2018;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу у виплаті основної пенсії у розмірі визначеному в статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду ІІ групи, не менше 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем протиправно не проведено перерахунок пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання повязаного з участю в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, тим самим порушивши його права на належне пенсійне забезпечення.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. Зазначає, що пунктом 11 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 визначено мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС для інвалідів ІІ групи на рівні 160%, а пунктом 13 даного Порядку встановлено додаткову пенсію в розмірі 379,60 грн. для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС інвалідів ІІ групи, а тому пенсія виплачується позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач надіслав відповідь на відзив, відповідно до якої зауважив щодо протиправності тверджень відповідача у своєму відзиві та наполягав на застосуванні нормативного акту вищої юридичної сили, а саме Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії А № 117070с, копією вкладки № 682714с (а.с. 9).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 04.01.2018 відповідно до вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру основної пенсії 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75% мінімальної пенсії за віком.

Однак відповідач, листом від 06.05.2018 № 55/09/Д-2, повідомив позивача, що порушень в правильності обчислення та виплаті пенсії не встановлено, а пенсія нараховується відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, яким передбачено, що для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, осіб з інвалідністю ІІ групи мінімальний розмір пенсії становить 160% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю для даної категорії осіб, складає 379,60 грн. (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає про таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно частини першої статті 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 54 Закону № 796-ХІІ, зокрема, визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

З аналізу викладених норм слідує, що визначення порядку і розміру пенсії вказаним категоріям осіб делеговано Кабінету Міністрів України.

У відповідності до вимог пункту 3 статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Суд звертає увагу, що рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Так, Кабінетом Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, (далі Порядок № 1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Приписами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 11 Порядку № 1210 передбачено, що мінімальний розмір пенсії становить для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї осіб з інвалідністю II групи 160% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується особам, що належать до категорії 1 особам з інвалідністю II групи у розмірі 379,60грн. (підпункт 1 абзацу першого пункту 13 Порядку № 1210).

Отже, відповідач, виплачуючи позивачу пенсію у порядку та розмірах, встановлених Порядком № 1210, діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.

Таким чином, суд приходить висновку, що у спірний період відсутні правові підстави для виплати позивачу державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити для інвалідів 75% мінімальної пенсії за віком, оскільки позивач посилається на норми Закону № 796-ХІІ в редакції, які втратили чинність.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 18.09.2018 у справі № 496/125/17 (К/9901/4843/18) та постанові від 19.06.2018 у справі № 344/14522/17 (К/9901/50716/18).

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ріпкинського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1, вул. Радянська, 42, м. Городня, Чернігівська область, 15100, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: Ріпкинське об'єднане управління Пенсійного фонду України, вул. Попудренка, 8, смт. Ріпки, Чернігівська область, 15000, .

Дата складення повного рішення суду - 17.10.2018.

Суддя Ю. О. Скалозуб