Справа № 816/1905/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1905/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Бегунц А.О., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.О.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року (головуючий 1 інстанції: Алєксєєва Н.Ю. повний текс рішення складений 25.07.2018 року) по справі № 816/1905/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду в якому просив:

- зобов'язати здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії в раніше встановленому розмірі в сумі 390,68 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 "Про збільшення пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", починаючи з 01.01.2016. Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача у розумний строк подати звіт про виконання рішення суду та допустити до негайного виконання.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі (а.с.152, 153-156).

Позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, при чому просив також вийти за межі позовних вимог за його клопотанням та вимоги задовольнити з 01.01.2013 року. Апелянт наголошує, що відповідач протиправно припинив виплату підвищення до пенсії встановленої постановою Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012 у сумі 390,68 грн. З 01.01.2013 року, що на його думку, є звуженням його прав.

Суд першої інстанції в порушення вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262 (Закон №2262), постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 "Про збільшення пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (Постанова №355) постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпеченні військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Постанова №1294) та Постанови №45 та надання неналежної правової оцінки безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Також апелянт вказує на безпідставній відмові судом першої інстанції при розгляді справи та не врахуванні письмового клопотання позивача поданого від 25.07.2018 року про вихід за межі заявлених позовних вимог стосовно їх задоволення за період з 01.01.2013 року, а не як було заявлено в позові з 01.01.2016 року. Такий вихід за межі заявлених вимог узгоджується з вимогами процесуального законодавства та надає можливість, в тому числі суду апеляційної інстанції здійснити це.

Позивач підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. У поданому письмовому відзиві відповідач у повному обсязі заперечує проти задоволення апеляційної скарги. У наданій промові до апеляційної скарги позивач заперечує проти письмового відзиву відповідача.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як пенсіонер Міністерства внутрішніх справ України, який має статус ветерана війни - інваліда війни 2 групи.

Згідно матеріалів пенсійної справи пенсія по інвалідності позивачу призначена у 2009 році в розмірі 1338,48 грн., обчислення якої проведено на рівні 80% від грошового забезпечення на суму 1673,10 грн.

В подальшому ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії та до пенсії позивача було включено підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 "Про збільшення пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб": а саме з 01.01.2013 у розмірі 390,68 грн., з 01.12.2013 - 372,09 грн., з 01.09.2015 - 193,34 грн., з 01.05.2016 - 113,26 грн., а з 01.12.2016 року така виплата не здійснювалась.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 у справі №550/461/17 постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 27.06.2017 по справі №550/461/17 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1, пенсіонеру МВС (інваліду війни 2 групи) пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268" противоправною. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268", починаючи з 01 січня 2016 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 у справі № 550/461/17 набрала законної сили 08.11.2017.

На виконання вказаного рішення суду, 01.12.2017 відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з січня 2016 по грудень 2017.

Однак вважаючи, що сума пенсії після перерахунку виплачена йому з порушеннями, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про щодо надання відомостей про розмір пенсії та її складові.

Листом №4307/03-24/1 від 30.05.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивачу, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 № 103 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 згідно довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області № 4/659 від 25.03.2018, з грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського Національної поліції за нормами чинними на 01.01.2016 на суму 5724,58 грн. Основний розмір пенсії з вказаного грошового забезпечення, обчислений на рівні 80%, склав 4579,66 грн. З урахуванням належних підвищень як інваліду війни 2 групи та надбавки на непрацездатного члена сімї - 7081,38 грн. на даний час.

Щодо включення до складу пенсії підвищення на підставі постанови КМУ від 23.04.2012 №355 повідомлено, що на даний час структуру грошового забезпечення позивача визначено відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких Законів У країн VI забезпечення гарантії соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015, ст. Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанові: Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268" та довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 26 квітня 2017 року № 4/1092, а не з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року. В зв'язку з викладеним, підстав для включення в розрахунок пенсії підвищення згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не має.

Окрім того, на запит адвоката ОСОБА_2, як представник позивача, відповідачем також надавалась відповідь про відсутність правових підстав для нарахування розміру підвищення основного розміру пенсії відповідно до постанови КМУ №355. Зазначалось, що підвищення до пенсії позивача, що призначена відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб здійснювалась на підставі Постанови КМУ №355 з 01.01.2013 у розмірі 390,68 грн., з 01.12.2013 - 372,09 грн., з 01.09.2015 - 193,34 грн., з 01.05.2016 - 113,26 грн., а з 01.12.2016 року така виплата не здійснювалась. При цьому вищевказаною постановою встановлено обмеження у виплаті нової суми пенсії. Це обмеження обумовлене тим, що пенсія після підвищення на вказані відсотки не може перевищувати тієї пенсії, яка б могла бути встановлена конкретному пенсіонеру з грошового забезпечення по відповідній посаді станом на 01.04.2012. Починаючи з 01.01.2016 та при проведенні перерахунку пенсії структура грошового забезпечення гр. ОСОБА_1 визначена відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарант соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової службиста деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, постанов Кабінет Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національні поліції» та № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів Україні від 09.03.2006 р. № 268» та довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 26 квітня 2017 р. № 4/1092, а не з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпеченні військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи та надаючи оцінку судовому рішенню першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Враховуючи обраний спосіб судового захисту в межах спірних правовідносин, положення п.20 ч.1 ст.4, ч.6 ст.12, ч.3 ст.257 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про незначну складність цієї справи.

Основним спірним питанням в межах справи з огляду на заявлені позовні вимоги, що складає їх предмет є наявність або відсутність права позивача на здійснення йому нарахування та виплати підвищення до пенсій в раніше встановленому розмірі, згідно Постанови КМУ №355 у розмірі 390, 68 грн. починаючи з 01 січня 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За правилами п. 1 Порядку, перерахунок раніше призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було встановлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 1 січня 2013 року до 35 відсотків.

Як встановлено судами, що на виконання вищезазначеної постанови УМВС України в Полтавській області було направлено до Головного управління довідку про грошове забезпечення позивача за нормами чинними на 01.04.2012.

Головним управлінням відповідно до постанови КМУ №355 здійснено доплату: з 01.01.2013 у розмірі 390,68 грн., з 01.12.2013 - 372,09 грн., з 01.09.2015 - 193,34 грн., з 01.05.2016 - 113,26 грн., а починаючи з грудня 2016 року така виплата доплати припинена з огляду на зміни у законодавстві щодо порядку перерахунку пенсій колишнім працівникам ОВС.

Пунктом 2 вищенаведеної постанови передбачено, що при цьому розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (Офіційний вісник України, 2008, № 12, ст. 301), та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Вказаним пунктом було встановлено, що розміри пенсій з урахуванням підвищень, встановлених пунктом 1 цієї постанови не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислених відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294.

Проаналізувавши зміст постанови Кабінету Міністрів України № 355, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зазначеною постановою Кабінет Міністрів України не приймав рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 17 березня та 21 квітня 2015 року (№№ 21-641а14, 21-145а15 відповідно).

Як вбачається з матеріалів справи, до здійснення перерахунку позивачу пенсії разом з підвищенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №355, грошове забезпечення за відповідною посадою станом на час здійснення підвищення до пенсії перевищувало розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Тобто, підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 "Про збільшення пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" може виплачуватись лише в тому випадку, коли грошове забезпечення особи за аналогічної посадою станом на 01.04.2012 більше ніж станом на 01.01.2008.

Як правильно звернуто увагу судом, що внаслідок набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII втратив чинність Закон України "Про міліцію", при цьому підлягали ліквідації органи міліції.

Водночас Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 року № 900-VIII (далі Закон № 900-VIII) внесено зміни до пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Так, відповідно до абзацу другого пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції Закону № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Також, Законом № 900-VII статтю 63 Закону № 2262-XII було доповнено новою частиною третьою, відповідно до якої перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

При цьому, частиною вісімнадцятою статті 43 вказаного Закону (із змінами, внесеними Законом № 900-VII), серед іншого, передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Постановами Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Після набуття чинності Законом № 900-VII, яким внесено зміни до Закону № 2262-XII та у зв'язку зі встановленням для поліцейських згідно з Постановою № 988 грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, більших за грошове забезпечення працівників органів внутрішніх справ, призначена колишнім працівникам міліції пенсія підлягала негайному перерахунку.

26.04.2017 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області отримано довідку Управління Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу за № 4/659 від 24.04.2017 відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 та наказу Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 № 260, перерахунок пенсії проведено не було.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 у справі №550/461/17, визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1, пенсіонеру МВС (інваліду війни 2 групи) пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268" противоправною. Зобов'язано ГУПФУ в Полтавській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268", починаючи з 01 січня 2016 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області №4/659 від 25.03.2018 грошове забезпечення позивача за порівняною посадою поліцейського Національної поліції за нормами чинними на 01.01.2016 становить 5 724,58 грн.

Основний розмір пенсії позивача, обчислений на рівні 80%, після виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 у справі №550/461/17, складає 4579,66 грн. та з урахуванням належних підвищень як інваліду війни 2 групи та надбавки на непрацездатного члена сім'ї сума пенсії становить 7 081,38 грн.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем було обґрунтовано здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 у справі №550/461/17 без здійснення підвищення до пенсії встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 355, оскільки на момент виплати позивачу пенсії у 2012 році розмір пенсії був менший ніж це встановлено постановою №1294, а з 01.01.2016 відбулась зміна розміру грошового забезпечення в сторону збільшення (розміри складових грошового забезпечення колишніх працівників органів внутрішніх справ прирівняні до розміру складових заробітної плати поліцейських). Перерахунок пенсії позивачу здійснено у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, за порівняною посадою поліцейського Національної поліції.

Колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи апелянта щодо безпідставної відмови судом першої інстанції при розгляді справи та не врахуванні письмового клопотання позивача поданого від 25.07.2018 року про вихід за межі заявлених позовних вимог стосовно їх задоволення за період з починаючи 01.01.2013 року, а не як було заявлено в позові з 01.01.2016 року. Крім того, доводи апеляційної скарги та вимоги щодо виходу за межі заявлених вимог судом апеляційної інстанції та задоволення позовних вимог починаючи з 01.01.2013 року також є неприйнятними, та такими, що не можуть бути задоволенні з огляду на наступне.

Процесуально-правова можливість при розгляді справи виходу судом за межі позовних вимог, а так само зміни предмету або підстав позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, передбачена положеннями ч.2 ст.9, ч.1 ст.47 КАС України.

Частиною 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 1 статі 47 КАС України, передбачено, що крім прав та обовязків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за пять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Статтею 308 КАС України визначені межі перегляду судом апеляційної інстанції.

Так, частиною 2 цієї статті встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В той же час положеннями частини 5 статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З огляду на те, що правових підстав для суду першої інстанції для виходу за межі заявлених позовних вимог щодо часу заявлених вимог, як такі що підлягали задоволення з 01.01.2013 року не було, більш того у суду апеляційної інстанції таких підстав також не має.

Своїм клопотанням від 25.07.2018 року про вихід за межі заявлених позовних вимог, фактично вимагав допустити зміну заявлених вимог щодо періоду, а саме з 01.01.2013 року, замість заявлених з 01.01.2016 року, в той час така процесуальна можливість позивачем втрачена, з огляду на положення ч.1 ст.47 КАС України.

Стосовно передбаченої ч.2 ст.9 КАС України можливості для суду виходу за межі позовних вимог коли це є необхідним для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, не є обовязковим та норма не встановлює імперативного обовязку для суду. Крім того, на думку колегії суддів, така можливість виходу за межі заявлених вимог може мати місце, коли позивач невдало або некоректно сформував свої позовні вимоги, як такі, що не відповідають встановленим вимогам законом щодо цього предмету позову. В той же час, колегія суддів не вбачає жодних підстав вважати, що суд першої інстанції припустився вимог процесуального законодавства та порушив вищенаведені вимоги процесуального законодавства.

Так само, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта, позивача по справі для виходу за межі заявлених вимог та розгляду їх з 01.01.2013 року. З огляду на положення ч.5 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції не здійснює розгляд позовних вимог за період починаючи з 01.01.2013 року до 01.01.2016 року, як такі, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. ч.6 ст.12, 23, 31, 33, 90, 257, 263, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року по справі № 816/1905/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, а у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний зміст постанови виготовлений 16.10.2018 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5