Справа № 234/12482/18
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/262/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

за участю: секретаря Ситник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Торецького відділку Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15.08.2018р звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 13 серпня 2018 року о 09:25 годин в м.Торецьку, під час керування ним (ОСОБА_1М.) автомобілем Шкода А5, державний номер НОМЕР_1, його зупинив інспектор СРПП Торецького відділку Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_2, відповідач у справі, зазначивши, що нібито він (ОСОБА_1М.) порушив вимоги п.3.2 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Однак, при цьому в постанові серія НК №208560 співробітник поліції вказав, що постанова винесена відносно ОСОБА_3, який керував автомобілем Шкода А5, державний номер АН 0398КХ. Вважає дії інспектора поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.255 КУпАП протиправними. Так, зазначив, що у порушення ст.288 КУпАП відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, вказавши в постанові «напроти автобази Торецьквугілля», хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, тобто по вул.Дружби, 2, м.Торецька. Крім того, вказує, що відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Також, посилаючись на ст.ст.258, 276, 283 КУпАП вважає, що дану постанову необхідно скасувати, так як справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, що вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції відповідно з адміністративно-територіальним устроєм України, коли як відповідач розглядав справу на місці зупинки автомобіля; - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання як, чи сповіщено осіб, які беруть участь у справи, про час і місце її розгляду; - під час винесення спірної постанови відповідачем не вирішенні клопотання, не були досліджені докази, заслухані особи, які беруть участь у справі. Крім того, вказує, що в спірній постанові навіть не вказано де та по якій вулиці міста рухався автомобіль, не відображено хто, куди та як їхав, в якому напрямку, де було зупинено правопорушника та інше; в п.3 постанови вказано «Я, інспектор СРПП Торецького ВП ст.лейтенант поліції», однак, юридично закріпленим є Торецькій відділок Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області. Враховуючи зазначене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серія НК №208560 від 13.08.2018р, винесену інспектором Михайленко Є.В. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2, який про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності зі ст.126 КАС України, в судове засідання не зявився без повідомлення причини неявки, відзив на позовну заяву не надавав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

З копії постанови про адміністративне правопорушення серія НК №208560 від 13.08.2018р інспектора СРПП Торецького відділку Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_2, убачається, що ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 13.08.2018р о 09:25 годин в м.Торецьку, напроти автобази Торецьквугілля, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем Шкода А5, державний номер АН 0598КХ, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «вїзд заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частиною першою, другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення особами адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015р у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Отже, посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р (справа №5-рп/2015), яким надано тлумачення словосполученням «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», суд вважає необґрунтованими, оскільки вже після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст.258 цього Кодексу зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджуються вимоги ч.4 ст.258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, відповідач мав право винести постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак це не звільняє відповідача від обовязку довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст.77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

В судовому засіданні досліджена копія постанови НК №208560 від 13.08.2018р, з якої неможливо встановити на підставі яких доказів інспектором було зроблено висновок про порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України. Постанова взагалі не містить у собі посилання на будь-які докази по справі.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт не виконання з боку позивача вимог дорожнього знаку 3.21 (вїзд заборонено) та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що оскаржувана постанова містить неправдиві та неточні відомості, а саме: невірно зазначене по-батькові особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності (Васильович замість Максимович), не повні відомості про місце вчинення адміністративного правопорушення (м.Торецьк, напроти автобази Торецьквугілля) без зазначення вулиці міста).

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема , скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин постанова серії НК №208560 від 13.08.2018р про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є необґрунтованою, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню, вказану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.9, 12, 72-78, 241-246, 283, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП Торецького відділку Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серія НК №208560 від 13 серпня 2018 року, складену інспектором СРПП Торецького відділку Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Лутай А.М.