Справа № 0440/6487/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Справа № 0440/6487/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
28.08.2018 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
- визнати неправомірними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області по відмові у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції 1993 року як інваліду 2 групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку державної пенсії - не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю - 0,75% мінімальної пенсії за віком;
- зобовязати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату недоплаченої пенсії ОСОБА_1 в розмірі встановленому ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку основної пенсії - 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю - 0,75 % мінімальної пенсії за віком щомісячно за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №087531 від 03.09.1999 року;
- на підставі рішення суду позивачу здійснено перерахунок пенсії за період з 01.03.2010 року по серпень 2011 року та в подальшому розрахунок здійснюється відповідно постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року, що значно зменшує її розмір;
- з 01.01.2014 року Законом України від 16.01.2014 року Про Державний бюджет України на 2014 рік не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсії, встановлених статтями 50, 54 Закону України Про Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;
- Законом України від 31.07.2014 року Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік, який набрав чинності 03.08.2014 року було надано Кабінету Міністрів України право встановлювати порядок і розміри соціальних виплат, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік;
- позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, листом якого від 06.08.2018 року відмовлено у здійсненні перерахунку;
- позивач не погоджується з відмовою відповідача та вважає її протиправною.
Ухвалою суду від 03.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
14.09.2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог та в обґрунтування своєї позиції зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011 року, Прикінцеві положення Закону доповнено пунктом 4. Управління вважає, що дії, які полягають у виконанні вимог діючого законодавства щодо порядку визначення права особи на пенсію та порядку визначення такої пенсії прав позивача не порушують, а тому немає підстав для визнання таких дій відповідача протиправними.
Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має ІІ групу інвалідності та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи від 03.09.1999 року серії А №087531 та посвідченням №135725 від 15.02.1999 року.
09.07.2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок та доплату пенсії за період з 01.01.2014 року по 03.08.2014 року.
Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII) та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Згідно із положеннями статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Положеннями статті 50 Закону №796-XII (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам II групи у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.
Відповідно до частини 4 статті 54 Закону №796-XII (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.
При цьому, Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14 .06.2011 року № 3491-VI доповнено пунктом 4 розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік та встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону №796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Враховуючи вище викладену норму, слід дійти висновку, що Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік законодавчо закріплено надання повноважень Кабінету Міністрів України щодо встановлення інших, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону №796-XII, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
В подальшому, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету № 745, яка набрала чинності з 23.07.2011 року.
Вказаною постановою визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.112011 року № 1210 було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210).
Суд зазначає, що відповідно до висновку Конституційного суду України, викладеного у рішення №3-рп/2012 від 25.01.2012 року, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.
Так, Законом України Про Державний бюджет України на 2014 рік, до якого були внесені зміни Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік від 31.07.2014 року №1622-VII встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.
При цьому, як встановлено судом, з 01.01.2014 року Законом України від 16.01.2014 року №719-VII Про Державний бюджет України на 2014 рік не було передбачено змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, а також в той же час залишався чинним і Порядок № 1210.
Разом із тим, відповідно до статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.
У пунктах 6-7 Прикінцеві положення Закону України Про державний бюджет на 2014 рік зазначено: установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.
У постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року (справа №21-3696а15) міститься правовий висновок про те, що з 1 січня 2012 року нарахування і виплата пенсії має здійснюватися у розмірі, встановленому Законом України від 22.12.2011 року № 4282-VІ Про Державний бюджет України на 2012 рік (далі - Закон № 4282-VI) та Порядком № 1210, оскільки за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки Закон № 4282-VI був прийнятий пізніше Закону № 796-ХІІ, а на виконання Закону № 4282-VI Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 1210, то саме положення Закону № 4282-VI та Порядку № 1210 підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин.
Такий же правовий підхід був закріплений у 2013 році з прийняттям Закону України від 06.12.2012 року № 5515-VI Про Державний бюджет України на 2013 рік (далі - Закон № 5515-VI), пунктом 4 Перехідних положень якого, зокрема, встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2013 рік.
Вказана норма Закону № 5515-VI неконституційною не визнавалась та її дія у 2013 році не зупинялась.
Отже, з 1 січня 2014 року Законом України від 16.01.2014 року № 719-VII Про Державний бюджет України на 2014 рік (далі - Закон № 719-VII) не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ. Чинним залишався й Порядок №1210.
Враховуючи принцип пріоритетності Закону №796-ХІІ над підзаконним нормативно-правовим актом Порядком №1210, з 1 січня 2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинно було здійснюватися у розмірі та на підставі статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ.
Водночас, Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VII Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік (далі - Закон № 1622-VII), який набрав чинності 03.08.2014 року, розділ Прикінцеві положення Закону №719-VII доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.
Таким чином, з 03.08.2014 року Законом № 719-VII Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Оскільки на цей час був також чинний Порядок №1210, яким визначено механізм обчислення пенсій, щодо яких виник спір, то за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки Закон № 719-VII в редакції Закону № 1622-VII був прийнятий пізніше Закону № 796-ХІІ, то саме положення Закону № 719-VII та Порядку №1210 підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин з 03.08.2014 року.
З огляду на вищевикладене, враховуючи принцип пріоритетності Закону №796-ХІІ над підзаконним нормативно-правовим актом, а саме Порядком № 1210, з 01.01.2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинно було здійснюватись територіальними органами Пенсійного фонду України у розмірі та на підставі статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2016 року у справі №285/4300/14-а та у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №619/2262/17.
Отже, в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ, а не Порядком №1210.
Відповідно до положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З системного аналізу законодавства та з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 у меншому розмірі, ніж передбачено Законом №796-ХІІ в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року є протиправними, тому суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії, розрахованої на підставі статей 50, 54 Закону №796-ХІІ в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.
Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Як вбачається з позовної заяви, позивач звільнений від сплати судового збору, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії, розрахованої на підставі статей 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3