Справа № 820/240/18
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 жовтня 2018 року

Київ

справа №820/240/18

адміністративне провадження №К/9901/57952/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018 у справі №820/240/18 за адміністративним позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Акціонерна компанія «Харківобленерго» звернулася до адміністративного суду з позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018, позовні вимоги - задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 30.07.2018, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03.08.2018 касаційну скаргу відповідача було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з ненаданням документа про сплату судового збору у розмірі визначеному законом, та встановлено заявнику строк на усунення вказаних недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 09.08.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0101.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду направлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги щодо надання платіжного документа. Вказане клопотання мотивовано необхідністю додаткового часу для сплати судового збору у даній справі, оскільки Харківське управління (де позивач перебуває на податковому обліку) є структурним підрозділом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, та не може самостійно сплачувати судовий збір за подання адміністративних скарг, що в свою чергу унеможливлює своєчасну сплату судового збору за подання касаційної скарги у даній справі у відведений судом строк. Одночасно, податковий орган зазначає, що на момент звернення з вказаним клопотанням зупинено операції з бюджетними коштами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за всіма рахунками до проведення безспірного списання (виконання рішень суду).

Ухвалою Верховного Суду від 31.08.2018 клопотання заявника про продовження строку для усунення недоліків - задоволено, а касаційну скаргу повторно залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з ненаданням документа про сплату судового збору у розмірі визначеному законом, та встановлено заявнику строк на усунення вказаних недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 10.09.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №485.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду направлено клопотання в якому податковим органом повторно порушено питання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги або відстрочення сплати судового збору до вирішення даної справи по суті. Вказане клопотання мотивовано неможливістю сплати судового збору у відведений судом строк з причин зупинення проведення платежів за платіжними дорученнями Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за всіма кодами економічної класифікації видатків бюджету.

На підтвердження фактів викладених у вказаному клопотанні, заявником надано копії листів Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі від 13.09.2018, від 11.05.2018, від 11.09.2018, від 22.08.2018 щодо виконання рішень судів..

Разом з тим, суд приходить до висновку, що дані докази є неналежними для задоволення клопотання відповідача, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження вчинення будь-яких дій з метою отримання суми грошових коштів необхідної для сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, наприклад, звернення до податкового органу вищого рівня або органу казначейської служби з обґрунтуванням необхідності касаційного оскарження судових рішень у справі №820/240/18 та отримання відповідного фінансування.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Статтею 330 КАС України передбачено обов'язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документа про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Втім, податковим органом не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.

Посилання заявника на те, що Харківське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби є структурним підрозділом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, та не може самостійно сплачувати судовий збір за подання адміністративних скарг, що в свою чергу унеможливлює своєчасну сплату судового збору за подання касаційної скарги у даній справі у відведений судом строк, не може бути поважною причиною невиконання вимог ухвали Верховного Суду про повторне залишення касаційної скарги буз руху у відведений судом строк, оскільки податковий орган є суб'єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому труднощі в організації своєчасного виконання обов'язків працівниками контролюючого органу є проблемою внутрішньої організації роботи суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що наведені відповідачем у клопотанні обставини не є підставою для звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору.

Також, суд зазначає, що у Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було достатньо часу для сплати судового збору у даній справі та надання платіжного документа, а тому вищенаведені заявником обставини не можуть бути підставою для систематичного продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Таким чином, повторне клопотання податкового органу про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги у даній справі або відстрочення сплати судового збору до вирішення даної справи по суті - задоволенню не підлягає. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На момент постановлення Верховним Судом даної ухвали, на адресу суду від заявника касаційної скарги не надходив документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби не виконано вимоги ухвали Верховного Суду щодо надання документа про сплату судового збору, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про відстрочення сплати судового збору або продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №820/240/18.

Касаційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018 у справі №820/240/18 за адміністративним позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

В.В. Хохуляк

Суддя Верховного Суду