Справа № 303/3397/18
Суддя: Монич В. О.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/3397/18
Номер рядка статистичного звіту- 17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Монич В.О.

при секретарі Лаврів Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати дії поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_2 щдо винесення ним постанови серії БР № 221497 від 20.05.2018 року протиправними та скасувати постанову серії БР № 221497 від 20.05.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1, 20.05.2018 року о 12.10 год. в м.Мукачево, вул. Ужгородська, перехрестя Осипенка, рухаючись на автомобілі «Skoda Octavia», д.н.з. DJE 3W28 (PL), здійснив обгін автомобіля, який рухався в попутному напрямку на перехресті, чим порушив п.14.6а) ПДР України. Вказану постанову вважає протиправною, винесеної з грубим порушенням вимог чинного законодавства, зазначає, що із зазначеною постановою не згідний оскільки вона винесена без врахування його зауважень. Таким чином вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, жодних доказів на підтвердження адміністративного правопорушення не має. Враховуючи вищезазначені обставини постанову вважає незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при складанні постанови не були зясовані і не доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки адміністративного правопорушення, у звязку з чим така підлягає скасуванню. Також посилається, що відповідачем протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча позивач не погоджувався з правопорушенням. Вважає, що інспектор ДПС невірно оцінив ситуацію та безпідставно наклав стягнення за правопорушення, якого він не вчиняв. Таким чином просить визнати дії поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_2 щодо винесення ним постанови серії БР № 221497 від 20.05.2018 року протиправними та скасувати постанову серії БР № 221497 від 20.05.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 25 червня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач - поліцейський взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_2М який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1 20.05.2018 року о 12.10 год. в м.Мукачево, вул. Ужгородська, перехрестя Осипенка, рухаючись на автомобілі «Skoda Octavia», д.н.з. DJE 3W28 (PL), здійснив обгін автомобіля, який рухався в попутному напрямку на перехресті, чим порушив п.14.6а) ПДР України.

Згідно частин 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як передбачено статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобовязаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідними доказами.

При цьому, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв'язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів, а допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Таким чином, відповідачем жодного належного та допустимого доказу, що передбачено статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України і який би підтверджував факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення - суду не представлено.

Оскільки відповідач не надав доказів щодо правомірності свого рішення, суд вважає необхідним скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 25, 46, 77, 241-246, 250, 251, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.256, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Серії БР № 221497 від 20 травня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий В.О.Монич