Справа № 1940/1798/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1798/18

11 жовтня 2018 рокум.Тернопіль
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби у м.Тернополі про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення, ОСОБА_2, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9723,20 грн.

Також позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, зобов'язавши Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області протягом 10 днів з дати набрання судовим рішенням законної сили подати звіт про виконання рішення суду та стягнути з ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в користь ОСОБА_2 704,80 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 06.09.2018 року ОСОБА_2 придбав квартиру на підставі договору купівлі-продажу, що знаходиться за адресою: вул.ОСОБА_3ОСОБА_4, 38/24 в м.Тернополі. При укладенні договору позивач сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 9723,20 грн. Позивач придбав житло вперше, а тому вважає, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" сплатив такий збір безпідставно. Позивач зазначає, що звернувся до ОСОБА_1 об'єднаного УПФУ Тернопільської області про повернення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, проте отримав відмову у поверненні вказаних коштів. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та просить зобов'язати відповідача сформувати та подати до УДКСУ у місті Тернополі подання про повернення ОСОБА_2 сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 9723,20 грн.

Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року відрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 11 жовтня 2018 року.

28 вересня 2918 року ОСОБА_1 об'єднаного УПФУ Тернопільської області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому викладено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Крім того, ОСОБА_2 добровільно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 9723,20 грн., і об'єднане управління не вчиняло дій та не приймало рішень щодо зобов'язання позивача сплатити такий збір.

10 жовтня 2018 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що Верховний Суд у постанові від від 20 лютого 2018 року №819/1730/17 зробив висновок щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, зазначивши, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язання сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу. Відтак, зазначив, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" сплатив такий збір в розмірі 9723,20 грн безпідставно.

Позивач в судове засідання не прибув, проте представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розглянути дану справу без їх участі. Також просить уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 об'єднаного УПФУ Тернопільської області в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи УДКСУ у м. Тернополі у судове засідання не прибув, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, при вирішенні даної справи покладається на рішення суду. Надав також довідку про підтвердження зарахування до Державного бюджету 06.09.2018 збору з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в сумі 3704,54 грн.

У відповідності до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), учасник справи має право заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів:

06 вересня 2018 року між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством "Компанія з управління активами "Національний резерв" укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно з яким позивач придбала трикімнатну квартиру №240, що розташована в будинку №38 по вулиці Генерала ОСОБА_4 в місті Тернополі, вартістю 972320,00 гривень.

Перед укладенням вищезазначеного договору позивач сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла 9723,20 грн., відповідно до квитанції №ПН419634 від 06.09.2018, як це передбачає пункт 15.3 постанови КМУ від 03.11.1998 року № 1740 Про затвердження порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та пункт 10 ст. 4 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно довідки управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області №1995 від 19.09.2018 підтверджено зарахування до державного бюджету 06.09.2018 збору з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в сумі 9723,20 грн.

11 вересня 2018 року позивач звернувся до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із вимогою щодо повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 9723,20 грн.

ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 12.09.2018 №14258/07 позивача повідомлено, про відсутність підстав для повернення вказаного збору, а також роз'яснено про право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

ОСОБА_2 не погоджуючись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 року № 400/97-ВР із змінами та доповненнями.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів слід прийти до висновку, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 2014 року, квартира. яка знаходиться за адресою м.Тернопіль, вул. Леся Курбаса, 11/505 належить на праві спільної часткової власності гр.ОСОБА_2 - 1/4 та членам його сім'ї ОСОБА_5 - 1/4, ОСОБА_6 - 1/4, ОСОБА_7 - 1/4.

Як вбачається із Інформації довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта сформованої 14.09.2018 року підставою виникнення права власності на 1/4 вищевказаної квартири за адресою м.Тернопіль, вул. Леся Курбаса, 11/505 був акт приймання-передачі нерухомого майна.

Згідно довідки ТВБВ №10019/013 філії - ОСОБА_1 обласного управління АТ "Ощадбанк"№191 від 11.09.2018 року, в списки на приватизацію житла за адресою м.Тернопіль, вул. Леся Курбаса, 11/505 ОСОБА_2 включений, житлові приватизаційні чеки не використав.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" від 11 вересня 2018 року №2603 про те, що станом на 29.12.2012 року ОСОБА_2 згідно обліку технічної інвентаризації в м.Тернополі не має зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в м.Тернополі.

Також, факт придбання ОСОБА_2 нерухомого майна вперше підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта сформованої 14.09.2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 06.09.2018 року, згідно яких позивач є власником 1/1 частки квартири за адресою: вулиця ОСОБА_3ОСОБА_4,38/24, в м.Тернополі на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 06.09.2018року.

Поряд із цим. суд зазначає, що громадяни, які набули права власності на житло в будь-який інший спосіб ніж купівля-продаж, не можуть вважатися такими, що придбали житло вперше.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували факт придбання позивачем житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

Відмова УПФУ в частині повернення позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 9723,20 грн., є протиправною, оскільки саме органи Пенсійного фонду України, які контролюють справляння надходжень бюджету по даному збору, мають у разі ініціативи платника сформувати та подати відповідне подання до органів державної казначейської служби.

При цьому, суд не бере до уваги твердження УПФУ, стосовно того, що відповідно до чинного законодавства України не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно, що позбавляє можливості перевірити інформацію про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Відсутність можливостей в органів Пенсійного фонду України встановити придбання житла конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, і саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено обов'язку позивача щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: вулиця ОСОБА_3ОСОБА_4, 38/24 в м.Тернополі.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 дійсно 06.09.2018 вперше придбала житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна - 1/1 частини квартири №24, що розташована в будинку 83 по вулиці Генерала ОСОБА_4 в м.Тернополі та при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 9723,20 грн. згідно квитанції №ПН419634 від 06.09.2018 на вказану суму та довідки управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області №1995 від 19.09.2018, який підлягає поверненню. А відтак, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо зобов'язання ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_2, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9723,20 грн. підлягають до задоволення.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2015 року (справа № К/800/41597/14), від 25 червня 2015 року (справа №К/800/17652/15), від 16 квітня 2015 р. (справа №К/9991/37325/11) тощо.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, шляхом зобов'язання ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області протягом 10 днів з дати набрання судовим рішенням законної сили подати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення субєктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обовязком суду. Зазначена правова позиція відображена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02 березня 2016 року у справі № 638/5794/15-а, а тому суд вважає, що у встановленні судового контролю шляхом зобовязання відповідача надати звіт про виконання рішення суду слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (46001, м. Тернопіль, вул. Руська, 17, ) сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_2 (46016, вул. Л.Курбаса, 11/505, м.Тернопіль, РНОКПП НОМЕР_1) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9723 (дев'ять тисяч сімсот двадцять три) грн. 20 (двадцять) коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (м. Тернопіль, вул. Руська, 17, ) на користь ОСОБА_2 (46016, вул. Л.Курбаса, 11/505, м.Тернопіль, РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.