Справа № 815/3078/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3078/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року о 16 год. 00 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю

від відповідачів: ОСОБА_2 за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Боріскол» (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), б. 18,кв.48) до державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_3 управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65104, м. Одеса, проспект Академіка Глушко, б. 17/2), Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 13.02.2018 року №593168/23216458; зобовязання зареєструвати податкову накладну від 29.11.2017 року №41, подану за датою її подання та зобовязання державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_3 ГУДФС в Одеській області виключити з баз даних інформацію щодо зупинення реєстрації такої податкової накладної, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 22 червня 2018 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Боріскол» (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), б. 18,кв.48) до державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_3 управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65104, м. Одеса, проспект Академіка Глушко, б. 17/2), Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 13.02.2018 року №593168/23216458; зобовязання зареєструвати податкову накладну від 29.11.2017 року №41, подану за датою її подання.

Ухвалою від 26 червня 2018 року позовну заяву залищено без руху та позивачу надано термін для усунення недоліків шляхом подачі уточнення позовних вимог до ДПІ у Київському районі міста ОСОБА_3.

До суду 03 липня 2018 року (вхід. №18920/18) від позивача надійшло клопотання з позовною заявою, в якій позивач серед іншого просив зобовязати ДПІ у Київському районі міста ОСОБА_3 ГУДФС в Одеській області виключити з баз даних інформацію щодо зупинення реєстрації такої податкової накладної.

Ухвалою від 04 липня 2018 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказу сплати судового збору у повному обсязі відповідно до кількості заявлених позовних вимог.

До суду 06 липня 2018 року (вхід. №19435/18) на виконання ухвали суду позивачем надано документ про сплату судового збору у розмірі 1 762 грн.

Ухвалою від 12 липня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням відмовлено у реєстрації податкової накладної від 29.11.2017 року за №41, у звязку з ненаданням платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Так, позивач вважає, що відповідачем при зупиненні реєстрації податкової накладної в ЄРПН та при прийнятті рішення про відмову в реєстрації порушено вимоги норм податкового законодавства, чим порушено охоронювані законом права позивача.

На думку позивача, оскаржуване рішення провинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, проте воно не містить чіткого визначення підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації, як і не містить у собі посилань на суть порушень при складанні первинних документів, їх переліку та суті недостатності відповідних документів.

Зокрема, позивач зазначив, що відповідачем порушено п.п.201.16.1 п.201.1 ст. 201 ПК України, а саме: квитанція про отримання податкової накладної і зупинення її реєстрації не містить у собі конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, при тому що їх дві, так і не містить вичерпного переліку пояснень чи документів, що необхідно надати контролюючому органу для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в ЄРПН.

Окрім того, на думку позивача, обставини, передбачені п. 6 Наказу №657 відсутні, так як відсутні відповідні посилання в отриманих від субєкта владних повноважень документах на конкретні обставини з привязкою до конкретних дій і подій як співставлення обсягів постачання товару/послуги до залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги та/або ввезення на митну територію України такого товару, що є підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, однак отримані від контролюючого органу документи в підтвердження правомірності зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН містять у собі лише загальні послання п. 6 Наказу №657, без конкретизації і співставлення даних податкового і бухгалтерського обліків платника податків.

Також, відповідач зазначив, що п. 6 Наказу №657 містить у собі два чітко визначених критерії, за умови відповідності до яких реєстрація податкової накладної /розрахунку коригування може бути зупинена, однак такий критерій як невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 52.29.20 вказаним Наказом не передбачений взагалі.

На думку позивача, незважаючи на надання позивачем первинних документів, які свідчать про проведення позивачем господарської операції між позивачем та його контрагентом та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної.

Крім того, позивач вважає, що в порушення п. 57-1 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, яким передбачено, що податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєструються з урахуванням вимог п. 200-1.3, 200-1.9 ст. 200-1 ПК України, не пізніше 02 січня 2018 року, податкова накладна від 29.11.2017 року за №41 не була зареєстрована.

У встановлений судом строк, представник відповідачів надав відзив на позовну заяву (вхід. №25255/18 від 30.08.2018р.), в якому викладена єдина правова позиція відповідачів.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідачі проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що оскаржуване рішення комісії ДФС України, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №41 від 29.11.2017 року, з посиланням на підставу- надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування є повністю обґрунтованим, з огляду на відсутність надання платником податків необхідних документів, вичерпаний перелік яких передбачений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року за №567.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 04 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27 вересня 2018 року на 12 годину 00 хвилин.

На відкритому судовому засіданні 27 вересня 2018 року оголошено перерву для підготовки до судових дебатів на 05 жовтня 2018 року.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів на відкритому судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши у вступному слові пояснення представників учасників справи, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Боріскол» як юридична особа зареєстровано 04.04.1996 року, та з 17.10.2006 року включено відомості про юридичну особу до ЄДР за 1 556 120 0000 022738 (а.с.148).

02.10.2017 року між ТОВ «Боріскол» та ДПІ у Київському районі міста ОСОБА_3 укладено договір про визнання електронних документів №021020171 від 02.10.2017 року, відповідно до п. 1 якого предметом Договору є визнання податкових документів поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях як оригіналу.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основними видами діяльності позивача є: 46.73 оптова торгівля деревинною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 71.11 діяльність у сфер архітектури; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с. 100-106).

Представник позивача пояснив, що між ТОВ «Боріскол» та ТОВ «НВП «Зелена Хвиля» укладено усний договір з надання послуг вантажно-розвантажувальних робіт цукру, на виконання умов якого позивачем оформлено податкову накладну №41 від 29.11.2017 року (а.с.43).

Суд встановив, що зазначена податкова накладна була подана позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та згідно з квитанції, реєстрація вказаної накладної зупинена, відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, а саме: ПН/РК не відповідають п. 6 Критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567, за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 52.29.20, позивачу запропоновано надати пояснення та /або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «в» п.п.20.1.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього Наказу.

На виконання пропозиції, вказаної у квитанції, позивачем були надані такі документи: рахунок-фактура №510 від 29.11.2017 року та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №510 від 29.11.2017 року.

Однак, рішенням Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 13.02.2018 року №593168/23216458 відмовлено у реєстрації податкової накладної №41 від 29.11.2017 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово представників сторін та, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Податкового кодексу України (зокрема ст.ст. 74, 201 Податкового кодексу України), Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010р. №1246, Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017року та наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпаного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (Наказ № 567) в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин.

Статтею 201 Податкового кодексу України регулюються питання щодо оформлення, подачі та реєстрації податкової накладної.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.74.2 ст.74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних, визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010р. №1246 (зі змінами та доповненнями), відповідно до пункту 12 якого після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, в тому числі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається зі змісту квитанції, якою позивачу було зупинена реєстрація податкової накладної, контролюючим органом було сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.

Водночас, вищезазначена квитанція містить пропозицію щодо надання платником податків пояснень та/або копій документів (за вичерпним переліком) достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту п. «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 та /або таблицею даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього Наказу.

Суд встановив та підтверджено матеріалами справи, що позивачем направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №41 від 29.11.2017 року, а саме: на підтвердження реальності господарських операцій щодо надання послуг вантажно-розвантажувальних робіт, цукру надано рахунок-фактуру №510 від 29.11.2017 року та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №510 від 29.11.2017 року (а.с.46-49).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017року, підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Розглянувши ці документи Комісією ДФС прийнято рішення від 13.02.2018 року №593168/23216458, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 41 від 29.11.2017 року.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні підтвердив факт надання позивачем до Комісії документів по господарських операціях з ТОВ «НВП «Зелена Хвиля» та податкову накладну та пояснив, що зазначені документи є недостатніми для реєстрації податкової накладної, оскільки позивачем не надано договори з додатками, листування з контрагентами, договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Дослідивши надані позивачем первинні документи на підтвердження реальності операції, суд дійшов висновку, що відповідачем було прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу відмовлено у реєстрації зазначеної податкової накладної на підставі того, що "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення Комісією ДФС про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування» є законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 Цивільного кодексу України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно з ч. 2 цієї статті кодексу, юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів.

Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону (ч. 3 ст. 206 Цивільного кодексу України).

Представник позивача пояснив, що договір з вантажно-розвантажувальних робіт був укладений з контрагентом усно, тому такий договір не може бути наданий контролюючому органу.

Між тим, в порушення приписів ст. 206 Цивільного кодексу України, та наказу № 567, позивачем й не надано розрахункові документи та банківські виписки, які підтверджують факт оплати за цим усним договором.

Також із наданих первинних документів, на підтвердження реальності цієї господарської операції не вбачається, яким чином та ким були виконанні вантажно-розвантажувальні роботи та на виконання якого договору.

Щодо ненадання довіреностей, суд зазначає, що із наданих позивачем первинних документів вбачається, що вони були підписані законними представниками (директорами) підприємств сторонами за договором, які діють без довіреності, тому такі документи не є обовязковими в цьому випадку. Так само безпідставні зауваження контролюючого органу щодо ненадання документів з транспортування та складського зберігання товару, оскільки, як вбачається з наданих первинних документів, надані послуги не відносяться до послуг з транспортування та зберігання.

Оцінюючи доводи позивача на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог про те, що податковим органом не були надані перелік документів, які слід надати та не зазначені чіткі підстави для зупинення реєстрації податкової накладної, суд зазначає, по-перше, наказ №567 є доступним та містить чіткий перелік, які документи мають бути подані платником податків.

По-друге, суд враховує, що позивачем були надані документи на виконання квитанції про зупинення реєстрації.

По-третє, позивачем не було вжито заходів щодо надання інших документів податковому органу та суду на підтвердження тому, що такі документи у позивача були наявні, але через відсутність чіткого посилання, що такі документи потрібно було подати, вони не були подані позивачем.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що такі доводи не спростовують правильності прийняття оскаржуваного рішення.

Також, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо порушення відповідачем п. 57-1 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, з огляду на таке.

Відповідно до п. 57-1 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються з урахуванням вимог пунктів 200-1.3 та 200-1.9 статті 200-1 та пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу не пізніше 2 січня 2018 року, крім: податкових накладних/розрахунків коригування, щодо яких станом на 1 грудня 2017 року не подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу; податкових накладних/розрахунків коригування, щодо яких прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, по яких станом на 1 грудня 2017 року не розпочинали процедуру оскарження в адміністративному або судовому порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що податкова накладна № 41 від 29.11.2017 року подана позивачем на реєстрацію 12.12.2017 року, реєстрація якої зупинена 13.12.2017 року, а тому положення цього пункту Перехідних положень ПК України не розповсюджується у цьому випадку.

Також п. 57-1 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України передбачено, що податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу з 1 грудня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" (до 01.01.2018 року) та щодо яких платником податку після 1 грудня 2017 року подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються у Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" щодо зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі якщо протягом пяти робочих днів з дня подання пояснень і копій документів не прийнято та/або не надіслано платнику податку рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація таких податкових накладних/розрахунків коригування здійснюється на наступний робочий день за днем закінчення строку розгляду пояснень і копій документів платника податку.

З аналізу цього положення ПК України вбачається, що за результатами розгляду поданих пояснень та документів, контролюючий орган може прийняти рішення як про реєстрацію, так й про відмову в реєстрації, та не має безумовного обовязку щодо реєстрації податкової накладної.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв відповідно до податкового законодавства, яке регулює порядок реєстрації податкових накладних, позивачем не подані істотні первинні документи на підтвердження госпдарської операції, а саме розрахункові документи, договір, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не належать задоволенню.

Враховуючи правомірність рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання зареєструвати податкову накладну від 29.11.2017 року № 41, подану за датою її подання та зобовязання ДПІ у Київському районі міста ОСОБА_3 ГУДФС в Одеській області виключити з баз даних інформацію щодо зупинення реєстрації такої податкової накладної також не належать задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідачі, заперечуючи проти позову довели, з посиланням на відповідні докази правомірність свого рішення, а тому позовні вимоги не належать задоволенню в повному обсязі.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, повязаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь субєкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Боріскол» (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, проспект Маршала Жукова (Небесної Сотні), б. 18,кв.48) до державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_3 управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65104, м. Одеса, проспект Академіка Глушко, б. 17/2), Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 13.02.2018 року №593168/23216458; зобовязання зареєструвати податкову накладну від 29.11.2017 року №41, подану за датою її подання та зобовязання державної податкової інспекції у Київському районі міста ОСОБА_3 ГУДФС в Одеській області виключити з баз даних інформацію щодо зупинення реєстрації такої податкової накладної, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 16» жовтня 2018 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.