Справа № 810/1305/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м.Київ № 810/1305/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Завод" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу і податкового повідомлення - рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ завод" з позовом до Головного управління ДФС у Київській області та просить суд визнати протиправними дії щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки; визнати протиправним та скасувати наказ № 150 від 26.01.2018 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 28.02.2018.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідачем було проведено позапланову невиїзну перевірку, предметом якої було дотримання позивачем податкового законодавства в частині несвоєчасного подання звітну про контрольовані операції за 2016 рік, однак на думку позивача перевірка проведена безпідставно та в супереч вимогам податкового законодавства України.

У судовому засідання представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.04.2018 за згодою учасників справи підготовче провадження було закрито та розпочато розгляд справи по суду.

Також 11.05.2018 учасниками справи було подано клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Частиною 3 ст. 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Керуючись приписами даної статті суд, вважає за можливе подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані сторонами, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2018 позивач отримав наказ № 150 від 26.01.2018 «Про організацію здійснення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «БЗ Завод» щодо перевірки дотримання вимог податкового законодавства України в частині несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2016 рік.

На підставі спірного наказу та акту перевірки про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині несвоєчасного подання звіту про неконтрольовані операції за 2016 рік, відповідачем було винесено податкове повідомлення - рішення від 28.08.2018 № .

Так, вважаючи протиправними дії щодо проведення перевірки, винесення спірного наказу та податкового повідомлення - рішення, позивач звернулась з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

Податковий кодекс України (надалі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.1 п. З Положення про Державну фіскальну службу України до основних завдань Державної фіскальної служби України належить реалізація державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків а іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Відповідно до Порядку складання звіту про контрольовані операції затвердженого Наказом Міністерством фінансів України № 8 від 18.01.2016 у графах 16,17,19 звіту зазначається інформація про валюту у якій здійснювались розрахунки за контрольовані операції (ціна (тариф) за одиницю виміру предмета операції у валюті, код валюти згідно з Класифікатором іноземних валют та банківських матеріалів, і тд.)

Отже звіт про контрольовані операції є одним із способів контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в редакції від 03.11.2016 «Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення».

Таким чином відносини з приводу контрольованих операцій не підпадають під сферу дії Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Враховуючи те, що Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є спеціальним по відношенню до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» і обмежує його сферу дії - відносини з приводу контрольованих операцій ним не регулюються.

Крім того відповідно до п. 1 Розділу І «Порядку проведення моніторингу контрольованих операцій» затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 706 від 14.08.2015, порядок визначає напрями та особливості здійснення контролюючими органами моніторингу контрольованих операцій (надалі - моніторинг), який проводиться відповідно до підпункту 39.5.1 п. 39.5 ст. 39 розділу І ПК України.

Відповідно до п. 3 Розділу І моніторинг здійснюється шляхом аналізу звітів про контрольовані операції та документації з трансфертного ціноутворення, поданої платником податків відповідно до п. 39.4 ст. 39 розділу І Кодексу.

Відповідно до п.п. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до п. 4 Розділу III «Порядку проведення моніторингу контрольованих операцій» «Аналіз звітів про контрольовані операції» «за наявності підстав, визначених п.п. 78.1.1 та п.п. 78.1.2, 78.1.15 п. 78.1 ст. 78 глави 8 розділу II ПК України, контролюючий орган проводить документальну позапланову перевірку з метою фіксації порушення платником податків вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 розділу І ПК України.

Пунктом 78.1 ст. 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом;

платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом;

виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному п. 44.7 ст. 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається:

у разі розгляду заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів у порядку, визначеному п. 44.7 ст. 44 цього Кодексу, - контролюючим органом, який проводив перевірку;

під час проведення процедури адміністративного оскарження - контролюючим органом вищого рівня, який розглядає скаргу платника податків;

розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків;

платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн;

щодо платника податку подано скаргу:

про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит; або про ненадання таким платником податків акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит;

отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону;

контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення;

у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки;

у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у порядку, передбаченому п.п. 39.5.1.1 п.п. 39.5.1 п. 39.5 ст. 39 цього Кодексу;

неподання платником податків або подання з порушенням вимог п. 39.4 ст. 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог п. 39.4 і 39.5 ст. 39 цього Кодексу;

отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до п. 39.4 ст. 39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення;

платником податків не подано в установлений п. 50.3 ст. 50 цього Кодексу строк уточнюючий розрахунок для виправлення помилок, виявлених за результатами електронної перевірки, проведеної за заявою платника податків;

виявлено розбіжності даних, що містяться у зареєстрованих акцизних накладних/розрахунках коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та деклараціях з акцизного податку, поданих платником акцизного податку, що реалізує пальне;

платником податків не надано для проведення зустрічної звірки інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Така перевірка проводиться виключно з питань, зазначених у запиті контролюючого органу.

Як вбачається з спірного наказу від 26.01.2018 № 150 та повідомлення від 26.01.2018 № 33/10-36-14-04 підставою для перевірки слугував п.п. 78.1.2 ч. 78 ст. 78 ПК України, а саме платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом та п.п. 78.1.15 п. 78 ст. 78 ПК України, а саме неподання платником податків або подання з порушенням вимог п. 39.4 ст. 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог п. 39.4 і 39.5 ст. 39 цього Кодексу.

Так, п.п. 39.4.2 п. 39.4. ст. 39 ПК України визначає, що платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Судом було встановлено, що перевірка платника податків у даному випадку ТОВ «БФ Завод» проводилась з метою фіксації порушення яке було вчинене у результаті невиконання платником податків своїх обов'язків.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 79 ПК України визначено порядок проведення документальних невиїзних перевірок.

Норми, що регулюють порядок та підстави проведення цих видів перевірок, не передбачають процедури допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Натомість, такі перевірки здійснюються без обов'язкової участі платника податків у цьому процесі. Позапланова невиїзна документальна перевірка згідно з п. 79.2 ст. 79 ПК України проводиться на підставі рішення керівника податкового органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення копії наказу про призначення перевірки та інформації про дату початку та місце проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи позивач отримав спірний наказ 31.01.2018, тоді коли сама перевірка проводилась з 07.02.2018 по 08.02.2018.

Дотримання зазначених умов, а саме відправлення відповідного листа, достатньо для початку перевірки. Факт отримання платником податків відповідного повідомлення не є необхідним для виникнення в контролюючого органу права на проведення невиїзної перевірки.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що дії податкового органу щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки були правомірними, оскільки спірний наказ від 26.01.2018 № 150 винесено у відповідності до вимог чинного податкового законодавства України.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 28.02.2018 № , суд зазначає наступне.

Спірне податкове повідомлення - рішення було прийнято на підставі акту перевірки від 09.02.2018 № 76/10-36-14-04/35512066, яким встановлено, що ТОВ «БФ Завод» порушило вимоги п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України, в частині несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції по взаємовідносинах з нерезидентом SRL «CUSTOMAGIC» (Республіка Молдова) за 2016 рік.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, спірне рішення було винесено правомірно, оскільки звіт про контрольовані операції за 2016 рік було подано позивачем 15.01.2018 (вхідний № ) кінцевий строк подачі якого сплинув 01.10.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач як суб'єкти владних повноважень довів суду правомірність проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки, наказу від 26.01.2018 № 150 та податкового повідомлення - рішення від 28.02.2018 № .

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.