Справа № 221/3820/18
Суддя: Безрук Т. В.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Донецької області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Донецької області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.06.2018 року він керуючи автомобілем Toyota Avensis Elegant, реєстраційний номер НОМЕР_1, на 185 км автошляху Словянськ-Донецьк-Маріуполь, рухався по правій смузі руху. Маючи намір здійснити розворот, він зайняв ліву крайню смугу дороги. У цей час його наздогнав автомобіль ДАІ. Відповідач зупинив його автомобіль та попросив предявити документи. Він предявив посвідчення водія, але не передав його в руки інспектору. Відповідач склав стосовно нього протокол про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП за відмову предявити посвідчення водія та порушення п. 2.1. а ПДР України та по ч.2 ст.122 КУпАП за здійснення руху в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, тобто, за порушення п. 11.5 ПДР України. Заперечення з цього приводу до уваги прийняті не були. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі, серії ВР № 069767 від 04.06.2018 року на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вказує, що постанова є незаконною, оскільки він предявив посвідчення водія інспектору, але відмовився передати його йому в руки, за що відповідальність не передбачена. Рухався по лівій смузі дороги, оскільки мав намір здійснити розворот, про що на місці зупинки повідомив відповідача. Вважає, що відповідач не мав підстав для складання постанови та накладення на нього стягнення, тому просив її скасувати.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав відзив на позов, у якому просив розглянути справу без його участі, у позові просив відмовити.

У відзиві відповідач пояснював, що заперечує проти позовних вимог позивача, оскільки постанову складено у відповідності з нормами чинного законодавства. 04.06.2018 року на 185 км траси Н-20 Словянськ-Донецьк-Маріуполь ним було помічено транспортний засіб Toyota Avensis Elegant, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача, який рухався лівою смугою дороги при вільній правій, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, де дорога має дві та більше смуги для руху в одному напрямку, чим порушував п.11.5 ПДР України. На підставі цього автомобіль позивача було зупинено. Під час зупинки велася відеофіксація події, під час якої позивач визнавав, що він дійсно рухався лівою смугою дороги.

ПДД України передбачено, що учасник дорожнього руху при здійсненні маневру має подавати сигнал покажчиками повороту або рукою завчасно до початку маневру, але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними і припиняти негайно після його закінчення.

Пунктом 11.5 ПДД України встановлено, що на дорогах, що мають дві та більше смуг для руху в одному напрямку, виїзд на ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, якщо це не суперечить правилам зупинки.

Під час зупинки транспортного засобу позивача, позивачу було запропоновано предявити посвідчення водія, реєстраційний документ на автомобіль та страховий поліс. Посвідчення водія він не мав, за що передбачена відповідальність, передбачена ст.126 ч.1 КУпАП.

За виявлені правопорушення відносно позивача було складено постанову про накладення на нього стягнення у вигляді 425 грн за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП. З текстом постанови його було ознайомлено та запропоновано підписати, що він отримав її копію. У якості доказу провини позивача надав відеозапис з місця події, створений на підставі відеозапису відео регістратора, що знаходився в автомобілі поліції.

Вказував, що позивач не надав доказів того, що він порушував правил дорожнього руху, тому відсутні підстави для задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку, у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ВР № 069767 від 04.06.2018 року,на трасі Н-20 Словянськ-Донецьк-Маріуполь ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Toyota Avensis Elegant, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався лівою смугою дороги при вільній правій, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, чим порушив п.11.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та не надав для перевірки посвідчення водія, чим порушив п. 2.1.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, обов'язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, (далі Інструкцією), передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч.1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення ( п. 2 розділу ІІІ Інструкції).

Пункт 8 розділу ІІІ Інструкції передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна бути заслухана, досліджені докази і вирішені клопотання (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП адмінвідповідальності підлягають особи у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 11.2 ПДР, на порушення якого посилається в постанові відповідач, передбачено що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, обїзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

По ч.1 ст.126 КУпАП притягаються особи у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пунктом 2.1 а ПДД України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Оглянувши в судовому засіданні запис відеорегистратора, наданий відповідачем у якості доказу правомірності його дій, суд встановив, що дійсно, позивач деякий проміжок часу рухався лівою смугою дороги, яка має дві смуги в одному напрямку, що він підтвердив при розмові з відповідачем, але час тривалості запису не надає можливості встановити швидкість руху транспортних засобів та відстань, протягом якої він мав подати сигнал про намір здійснити ним маневр розвороту.

В тому ж відеозаписі відсутні кадри про відмову позивача предявити посвідчення водія на вимогу відповідача.

Враховуючи, що відповідачем, на якого законом покладено обовязок доказування вини позивача, не надано належних доказів провини позивача, а також невідповідність обставин, вказаних у постанові про накладення на позивача адміністративного стягнення обставинам, встановленим в суді, свідчать про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення , Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому такі дії є незаконними, а постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.8-10, 77, 241-246, 250,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Донецької області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Донецької області ОСОБА_2 серії ВР №069767 від 04 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн. за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Повний текст рішення складений 09 жовтня 2018 року.

Рішення може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Безрук