Справа № 222/1563/17
Суддя: Вайновська О. Є.
Дата ухвалення: 2017-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №222/1563/17
Провадження №2-а/222/50/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

при секретарі Гранкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до УПФУ України в Володарському районі Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, зазначивши, що він є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням ААЕ №223040 від 14.07.2010 року.

У зв'язку з проведенням АТО, з 01.11.2016 року його було взято на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою село Первомайське Нікольського району Донецької області, вулиця Первомайська, 12, і з цього часу відповідач нараховував та сплачував позивачу щомісячно пенсійне забезпечення в сумі 6183 гривні.

Однак, з жовтня 2017 року відповідач без правових підстав припинив нарахування та виплату пенсії позивачу, чим порушив його конституційне право на соціальний захист, та позбавив позивача єдиного джерела до існування.

Просив суд визнати бездіяльність відповідача щодо припинення виплати пенсії протиправною, зобов'язати останнього поновити виплату пенсії починаючи з 01 жовтня 2017 року та виплатити виниклу заборгованість.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, крім того, надала заперечення на позов, обґрунтовані тим, що підставою для припинення соціальних виплат ОСОБА_1 стала його відсутність за місяцем фактичного проживання ивнутрішньо переміщеної особи, про що свідчить протокол №35 від 25.09.2017 року. Для поновлення виплати пенсії позивач мав надати довідку внутрішньо переміщеної особи проте цього не виконав. Просила суд відмовити в позові.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, що підтверджено відповідним пенсійним посвідченням серії ААЕ №223040, виданим 14.07.2010 року та має право на пенсію.

Згідно довідки від 01.11.2016 року № ОСОБА_1 взято на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: вулиця Первомайська, 12 в селі Первомайське Нікольського району Донецької області.

Таким чином, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.

Згідно протоколу №35 від 25.09.2017 року засідання районної комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеними особам, встановлено відсутність внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт припинення нарахування відповідачем пенсії ОСОБА_1 з жовтня 2017 року підтверджено довідкою №2236/06-3г від 12.12.2017 року.

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з жовтня 2017 року на підставі не підтвердження його місця перебування.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Закон № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно достатті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-VI визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Отже, в статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутня така підстава як «не підтвердження місця перебування», як про це заявляє відповідач. Також, в цій статті відсутні такі підстави як не проживання у місті тимчасової реєстрації чи повернення до місця реєстрації.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону № 1058.

Судом встановлено, що відповідного рішення пенсійним органом щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії у встановленому законом порядку взагалі не приймалося.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, припинивши виплату пенсії та не виплачуючи позивачу пенсію за віком з жовтня 2017 року діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_1, в тому числі шляхом зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу пенсію за весь час затримки.

На підставі ст.371 КАС України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

Крім цього, враховуючи, положення ст.139 КАС України суд стягує з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 640 гривень на користь держави.

Керуючись ст.ст.5,72-77,139,241,242,243,371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії на загальних підставах за місцем його реєстрації з моменту припинення, тобто з 01 жовтня 2017 року та виплатити виниклу заборгованість.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Повний текст рішення складений 29.12.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів дня вручення йому повного судового рішення.

Суддя О.Є. Вайновська