Справа № 1540/3991/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3991/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря - Філімоненка А.О.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1

представник відповідача - Литвинчук Т.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень №№, , . від 05.06.2018 року

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що прийняті податкові повідомлення-рішення №№, , від 05.06.2018 року є необґрунтованими, протиправними, як такі, що не відповідають чинному законодавству, а тому підлягають скасуванню.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у письмовому відзиві на позов.

В обґрунтування правомірності прийнятих рішень зазначено, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, згідно даних ІС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_1 не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи, та не сплачено податок на дохід фізичних осіб та військовий збір від отримання подарунку, внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на суму 6650.00 грн. та військовий збір на суму 1995,00 грн. який підлягає перерахуванню до бюджету, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, в зв'язку чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

На підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 05.05.2018р. №3049, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ФОПП ОСОБА_1.), РНОКПП НОМЕР_3. АДРЕСА_1. з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу отриманого платником податку , у вигляді спадщини чи дарунка від особи, яка не є членом сім'ї першого ступеня споріднення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 року (а.с. 10-11).

18.05.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області був складений акт за № 1076/15-32-13-04/НОМЕР_3 (а.с. 12-14), по результатам проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу отриманого платником податку, у вигляді спадщини чи дарунка від особи, яка не є членом сім'ї першого ступеня спорідненості за період 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Вищевказаним актом були встановлені порушення:

- пп. 168.2.1., п. 168.2, ст. 168, пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164, п. 167.2. ст. 167, п. 179.7 ст. 179, пп. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49 Кодексу ненадана декларація про майновий стан і доходи за 2016 рік, знижено податок на доходи фізичних осіб в сумі 6 650,00 грн.

- п. 16-1 10 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, занижено зобов'язання з військового збору за 2016 рік в сумі 1995,00 грн.

05 червня 2018 року Позивачу були направлені податкові повідомлення-рішення за № щодо обов'язкової сплати військового збору за 2016 рік в сумі 1995,00 грн., та штрафні санкції у сумі 498,75 грн., № щодо обов'язкової сплати Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 6650грн. та штрафні санкції у розмірі 1662,50грн., № щодо обов'язкової сплати Податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. (а.с. 15-17).

Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 2 КАС України дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первшпц - документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пп.78.1.1, 78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно з пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Платники податку зобов'язані: а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виковії, і : ї : їла ти, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим. На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти кументи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, Обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку (ч.І ст.176 ПК України).

За приписами п. 179.2 ст. 179 ПК України відповідно до цього розділу обов'язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи:

- від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу;

- виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом;

- від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів, за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу;

- у вигляді об'єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в У країні, так і іноземні доходи. Базою оподаткування за змістом п. 164.1 ст.164 ПК України є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, зокрема згідно пп. 164.2.10 дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

20.05.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування. За договором дарування Дарувальник безоплатно передав Обдарованому належний Дарувальнику житловий будинок АДРЕСА_2. Договір дарування посвідчений державним нотаріусом Зиріною О.Ю. Токмакської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 828 (а.с. 8).

Суд зазначає, що в даному випадку Позивач не заперечує факт отримання у дарунок нерухомого майна, відповідно до договору дарування від 16.05.2016р. який посвідчено державним нотаріусом Токмакської державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі за № 828), проте, судом встановлено, що нерухоме майно отримано Позивачем в дарунок від дружини, яка є членом сім'ї Позивача першого ступеню споріднення.

Пунктом 174.6 ст.174 ПК України регулюється питання оподаткування доходу, отриманого платником податку як дарунок (або в результаті укладення договору дарування) від фізичних осіб, та передбачено, що кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

Як вбачається зі змісту п. 174.2. та п. 174.2.1 ПК України, об'єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою: а) вартість власності, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

За змістом п. 174.6 цієї статті, кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

Пунктом 14.1 ст.14 ПК України передбачено, що членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що у даному випадку дарування від дружини своєму чоловіку нерухомого майна оподатковується за нульовою ставкою податку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 10.01.2012 року, зареєстрований Токмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області актовий запис №01 та зазначені особи є особами першого ступеня споріднення (а.с. 9).

Суд зазначає, що в даному випадку Позивач не має обов'язку щодо подання до податкового органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, оскільки отримав у дарунок майно, дохід від одержання якого оподатковується за нульовою ставкою.

Таким чином, суд вважає, що Позивач не мав обов'язку до включення до загального річного оподатковуваного доходу та декларування суми доходу у вигляді вартості отриманого у дарунок майна у розмірі, в зв'язку з чим донарахування Позивачу податку на доходу фізичних осіб (зa ставкою 5%) та штрафних санкцій є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.06.2018 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.06.2018 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.06.2018 року № .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області, сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.10.2018 року.

Суддя Бутенко А.В.

.