Справа № 2040/5966/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 р. № 2040/5966/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення відповідача № від 06.07.2018 року .

В обґрунтування позову позивач зазначив про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити, з огляду на його безпідставність.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена камеральна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за березень, грудень 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 13.06.2018 № 8813/20-40-12-14-18/24125686, в якому зроблено висновок про те, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Відповідальність платника передбачена п. 120-1.1 ст. 120-1 розділу ІІ Податкового кодексу України. (а.с.9-11).

Позивачем були подані заперечення на акт перевірки від 19.06.2018 № 2018-0619/1 та рішенням від 04.07.2018 висновки акту залишені без змін (а.с.12-15).

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.07.2018, яким до ТОВ «Вікторія» застосовано суму штрафу у розмірі 5665,65 грн. (а.с.7) згідно розрахунку штрафу (а.с.8).

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як вбачається судом з акту перевірки, ТОВ «Вікторія» несвоєчасно здійснено реєстрацію наступних податкових накладних:

- №1 від 11.03.2016р., дата реєстрації 29.03.2016 р., порушення терміну реєстрації, кількість діб - 3 доби;

- №9 від 19.12.2016 р., дата реєстрації 04.01.2017 р. порушення терміну реєстрації, кількість діб - 1 доба.

ТОВ «Вікторія» погоджується з висновками перевірки щодо порушення термінів реєстрації податкової накладної №1 від 11.03.2016р., дата реєстрації 29.03.2016 р., порушення терміну реєстрації, кількість діб - 3 доби, сума ПДВ 756,00 грн.

Щодо реєстрації податкової накладної №9 від 19.12.2016 р. на суму ПДВ 55900,53грн судом встановлено наступне.

Так, представник позивача у позові вказував, що податкова накладна №9 від 19.12.2016 р. на суму ПДВ 55900,53грн була виписана ТОВ «Вікторія» помилково.

З матеріалів справи встановлено, що 19.12.2016р. ТОВ «Вікторія» та його контрагент не здійснювали господарських операції, які стали б підставою для складання податкових накладних.

Тому, таку податкову накладну було відкореговано відповідно до вимог податкового законодавства шляхом складання та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 1 від 22.12.2016 р. до податкової накладної №9 від 19.12.2016 р. на суму ПДВ - 55900,53грн (а.с. 21-22).

В подальшому, ТОВ «Вікторія» поставило контрагентові товар на підставі видаткової накладної № РН-12-22/1 від 22.12.2016р. (а.с.16), що підтверджується товарно-транспортною накладною № 12-22/1 від 22.12.2016р. (а.с.18-19).

У зв'язку з цим, ТОВ «Вікторія» було виписано податкову накладну №10 від 22.12.2016 року, яку 06.01.2017 року було зареєстровано в ЄРПН, тобто в межах строку, визначеного Податковим кодексом України, що підтверджується квитанцією про реєстрацію (а.с.17, 20).

Спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України .

На підставі пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (підпункт 75.1.1. пункт 75.1 стаття 75 Податкового кодексу України).

Отже, підчас перевірки контролюючий орган не досліджував та не перевіряв первинні документи, на підставі яких біло складено податкову накладну позивачем.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до норм пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Таким чином, оскільки 19.12.2016р. не відбулось ані перерахування попередньої оплати за товар, ані відвантаження товару позивачем, в останнього не виникав обов'язок по складанню податкової накладної та реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд доходить до висновку, що відповідно до первинних документів, які містяться в матеріалах справи, першою подією, з якою пов'язане виникнення податкових зобов'язань позивача, стало відвантаження товару 22.12.2016р. Саме з цієї дати має відраховуватись строк реєстрації податкової накладної за цією господарською операцією.

ТОВ «Вікторія» податкову накладну №10 від 22.12.2016р. було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних 06.01.2017р., тобто у строк , встановлений законом. Відтак, суд приходить до висновку про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача в цій частині.

Податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 109.1 стаття 109 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Таким чином, аналіз змісту вищенаведених норм дає підстави для висновку, що штрафні (фінансові) санкції, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, можуть бути застосовані лише у разі, якщо платник податків - продавець товарів/послуг був зобов'язаний, відповідно до вимог ПК України, скласти та зареєструвати податкову накладну у зв'язку з настанням однієї з подій: постачання товарів/послуг або надходження коштів від покупця як авансу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки у позивача був відсутній обов'язок скласти та зареєструвати податкову накладну № 9 від 19.12.2016 року, помилкове виписування такої накладної не тягне за собою жодних наслідків, які передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій відсутні.

Суд не погоджується із доводами відповідача та відходить від наданої відповідачем практики Верховного суду з огляду на те, що податкова накладна № 9 від 19.12.2016 року була виписана без факту першої події в розумінні статті 187 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, отже, розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та скасування зазначеного податкового повідомлення - рішення в частині штрафу в розмірі 5590,05 грн., оскільки визначена відповідачем штрафна санкція 5665,65 грн. застосована сумарно за порушення термінів реєстрації двох податкових накладних, проте, позивач погодився з висновками перевірки щодо порушення термінів реєстрації податкової накладної №1 від 11.03.2016р., дата реєстрації 29.03.2016 р., порушення терміну реєстрації, кількість діб - 3 доби, сума ПДВ 756,00 грн., отже, визнав вказане податкове повідомлення-рішення в сумі штрафу 75,6 грн.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 3-5 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем надано докази сплати судового збору в розмірі 1762,00грн.

Крім того, позивачем надано суду копії договору про надання правничої допомоги №55 від 20.07.2018р. між ТОВ «Вікторія» та Адвокатським об'єднанням «ЛЄДАПРАВО», додаткової угоди №1 від 20.07.2018 до нього та оригінал платіжного доручення № 262 від 20.07.2018р. на передплату за правничу допомогу на суму 3000,00грн. Відповідно до умов п. 2.4. договору між Адвокатським об'єднанням «ЛЄДАПРАВО» та позивачем для надання правової допомоги призначено, зокрема, адвоката Шпіньову О.М., якою такі послуги і надавались. При цьому до матеріалів справи надана також копія акту наданих послуг №1 від 24.07.2018 на суму 1500,00грн.

З огляду на викладене суд доходить до висновку про наявність належних доказів щодо обсягу наданих послуг з правової допомоги та їх вартості, що сплачена, лише в частині 1500,00грн.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши рівень витрат позивача на правничу допомогу з урахуванням того, що такі витрати понесені фактично, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, а також те, що їх сума була обґрунтованою, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" (пр.Тракторобудівників. 90, кв.7,Харків,61112, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська буд. 46,Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 06.07.2018 року, яке винесено відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" в частині суми штрафу у розмірі 5590,05 грн. ( п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто гривень 05 копійок).

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська буд. 46,Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" (пр.Тракторобудівників. 90, кв.7,Харків,61112, ) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2018 року.

Суддя Заічко О.В.