Справа № 408/3553/18-а
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

10 жовтня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 408/3553/18-а

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Луганської області про зобов'язання взяття на облік,-

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2018 року з ухвалою Біловодського районного суду Луганської області до Луганського окружного адміністративного суду про передачу адміністративної справи за підсудністю надійшов позов ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Луганської області, в якому позивач просить суд:

- зобов'язати Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Луганської області взяти ОСОБА_1 на безоплатне обслуговування.

Ухвалою від 12.09.2018 Луганський окружний адміністративний суд на підставі вимог ч.2 ст.30 КАС України прийняв до провадження цю адміністративну справу та відкрив провадження, справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін, зобов'язано відповідача разом з відзивом надати суду докази, в тому числі статутні та інщі документи щодо діяльності центру (арк. спр.23).

У судове засідання позивач не прибула, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, просила справу розглянути без її участі (арк. спр. 54).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в клопотанні від 25.09.2018 просив відмовити у задоволенні позовних вимог та провести судове засідання без його участі (арк. спр. 74).

Разом із клопотанням, відповідач на виконання ухвали суду від 12 вересня 2018 року надав копії витребуваних доказів (арк.спр. 34-51, 60-73).

На підставі ч.9 ст. 205 КАС України судом ухвалено розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом II групи та пенсіонером за віком довічно, про що свідчить пенсійне посвідчення НОМЕР_1 від 07.08.2012, видане Пенсійним Фондом України та витяг із акту огляду у МСЕК № 0048741 (арк.спр. 8, 11).

05.02.2018 позивач звернулась до Біловодської селищної ради із заявою про надання соціальних послуг (арк.спр. 37).

Листом від 08.02.2018 за № 182/02-13 Біловодська селищна рада заяву ОСОБА_1 про надання соціальних послуг направила Директору комунальної установи Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Луганської області Фоменку Т.М. для розгляду та вирішення питання про можливість звільнення її від плати за соціальні послуги у встановленому законодавством порядку (арк.спр. 36).

Листом Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Луганської області від 14.02.2018 за № 28 позивачці було відмовлено у наданні соціальних послуг та запропоновано звернутись із заявою до Комісії з питань звільнення громадян від плати за соціальне обслуговування (надання соціальних послуг при Біловодській селищній раді (арк. спр. 34-35).

Таким чином, позивач звернулася до суду з вказаними вимогами на захист прав на отримання безоплатних соціальних послуг.

Відповідно до наданих відповідачем документів судом встановлені такі обставини.

Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Луганської області створено на підставі рішення Біловодської селищної ради Луганської області №4/11 від 22.12.2017 як комунальний заклад (арк. спр.45).

Зазначене рішення прийняте засновником на підставі вимог постанови КМУ від 29.12.2009 №1417 та на підставі пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до положення про Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Луганської області, затвердженого цим же рішенням ради, територіальний центр є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки, є неприбутковою організацією, утримується за рахунок коштів місцевого бюджету (п.п. 1.13, 1.14) (арк. спр.51).

Згідно з пунктами 2.3 - 2.6 положення соціальні послуги (в тому числі безоплатні) за наявності підстав, що підтверджені відповідними документами, надаються на підставі рішення відповідача (наказу) та договору про надання таких послуг (арк. спр.61-62).

Пунктом 2.7 положення передбачено, що у виняткових випадках, громадяни, що мають рідних, які повинні забезпечити їм догляд і допомогу, можуть звільнятися від плати за надання соціальних послуг в структурних підрозділах територіального центру в разі, коли такі рідні належать до малозабезпечених і отримують державну соціальну допомогу в установленому законодавством порядку, залежні від психоактивних речовин, алкоголю, перебувають у місцях позбавлення волі тощо. Для цього Біловодською селищною радою Біловодського району Луганської області утворена комісія, яка приймає рішення про звільнення громадян, що мають рідних, які повинні забезпечити їм догляд і допомогу, від зазначеної плати (арк. спр.63).

На підставі встановлених судом обставин, для визначення наявності у відповідача статусу суб'єкту владних повноважень як підстави встановлення адміністративної юрисдикції (повноважень адміністративного суду для розгляду цієї справи), суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

1) адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

2) публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

3) адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ;

7) суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу вказаних понять наявним є висновок суду про те, що суб'єктом владних повноважень (крім органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб) можуть бути й інші особи лише при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Саме така ознака як наявність визначених в законодавстві публічно-владних управлінських функцій чи визначеного в законодавстві права надання адміністративних послуг такого суб'єкта і є вирішальною ознакою для визначення публічно-правового характеру спору та встановлення адміністративної юрисдикції щодо розгляду конкретної справи.

Як встановлено судом на підставі зазначених вище статутних документів відповідача він не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

Повноваження свої здійснює на підставі Закону України "Про соціальні послуги" від 19 червня 2003 року № 966-IVта постанови КМУ від 29.12.2009 №1417.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону №966 у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв'язання їхніх життєвих проблем;

суб'єкти, що надають соціальні послуги - підприємства, установи, організації та заклади незалежно від форми власності та господарювання, фізичні особи - підприємці, які відповідають критеріям діяльності суб'єктів, що надають соціальні послуги, а також фізичні особи, які надають соціальні послуги.

Згідно із ч. ст. 12 цього Закону сфера надання соціальних послуг заснована на використанні та розвитку всіх форм власності і складається з державного та недержавного секторів; до державного сектору входять суб'єкти, що надають соціальні послуги і знаходяться в державній власності, управління якими здійснюється центральними органами виконавчої влади; комунальний сектор включає установи та заклади комунальної власності, які надають соціальні послуги і знаходяться в підпорядкуванні органів місцевого самоврядування; управління державним та комунальним секторами здійснюється відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 21 травня 1997 року № 280/97-ВР відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Отже, ні Закон № 966, ні Закон № 280/97, на статутні документи територіального центру не містять визначення соціальних послуг, які надає відповідач, як публічно-владних управлінських функцій.

Згідно із Законом України «Про адміністративні послуги» від 6 вересня 2012 року № 5203-VI у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

1) адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону;

3) суб'єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб'єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Відповідно до частин 2-3 Закону №5203 надання адміністративних послуг здійснюється відповідно до цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами, які регулюють суспільні відносини у відповідних сферах, зокрема Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності"; до адміністративних послуг також прирівнюється надання органом виконавчої влади, іншим державним органом, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, їх посадовими особами, державним реєстратором, суб'єктом державної реєстрації витягів та виписок із реєстрів, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб'єкту звернення, а також об'єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт.

Таким чином, соціальні послуги, що надає відповідач, не є адміністративними послугами, визначеними на підставі вимог Закону № 5203.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Луганської області, на підставі рішення якого надаються соціальні послуги відповідно до вимог чинного законодавства, не є суб'єктом владних повноважень, а спір щодо права позивача на отримання цих послуг не є публічним спором в розумінні 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, розгляд цієї справи не відноситься до адміністративної юрисдикції відповідно до вимог ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на викладене даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом. Про що неоднаразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 12.10.1978 у справі Zand v. Austria.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (право на повноважний суд), ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Підсумовуючи наведене й беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч.1 ст. 6 Конвенції.

Отже, розгляд справи неналежним судом призведе до безумовного порушення права позивача, передбаченого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту першого частини першої ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Луганської області про зобов'язання взяття на облік, оскільки спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Водночас, рішення суду про закриття справи не обмежує сторони у реалізації свого права на захист в порядку цивільного судочинства, за правилами якого слід розглядати дану справу, виходячи з характеру та суб'єктного складу спірних правовідносин.

Суд вважає необхідним роз'яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статями 2, 19, 160, 183, 238, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Біловодської селищної ради Луганської області про зобов'язання взяття на облік - закрити.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз'яснити позивачу право звернутись з даним позовом до Біловодського районного суду Луганської області у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали суду складено 16 жовтня 2018 року.

Суддя В.С. Шембелян