Справа № 823/954/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року справа № 823/954/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача ОСОБА_2 (за ордером),

представника третьої особи ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач), в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просить:

-визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в частині повернення матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на доопрацювання;

-зобовязати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення, яким призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

07.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.09.1984 по 20.01.1994 та з 24.03.1996 по 2002 рік. 01.12.2002 вийшов на пенсію за вислугою років. Крім того, 30.04.2000, при виконанні службових обовязків отримав поранення, що підтверджується висновком службової перевірки УБОЗ УМВС України в Черкаській області від 01.07.2000. Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 24.04.2017 встановлено ІІ групу інвалідності. 29.07.2017, відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII від 20.12.1990 позивач звернувся з заявою до ГУ МВС України в Черкаській області з метою отримання одноразової грошової допомоги, оскільки під час проходження служби в органах МВС отримав захворювання, яке спричинило встановлення другої групи інвалідності. Листом № 37/Р-48 від 08.09.2017 УМВС України в Черкаській області повідомило, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги на підставі п. 7 Порядку № 850 від 21.10.2015. Таку відмову МВС України позивач вважає незаконною. Отримання одноразової грошової допомоги передбачено ст. 23 Закону України «Про міліцію». Згідно довідки Черкаської обласної медико-соціальної експертної комісії позивачу визначена друга група інвалідності, причиною якої є травма пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Підстав для відмови позивачу у виплаті такої допомоги не передбачено п. 14 Порядку № 850 від 21.10.2015. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач та представник позивача просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача надав до суду відзив, у якому проти задоволення позову заперечував, позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши суду, що дії відповідача є правомірними. Оскільки позивачем до заяви не додані всі документи визначені п. 7 Порядку № 850 відповідачем повернуто на доопрацювання матеріали, а повторно заява з повним пакетом документів на розгляд не надходила. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи надав відзив, у якому проти задоволення позову заперечував з підстав подання неповного пакету документів визначених п. 7 Порядку № 850 та не подання позивачем повного пакету документів для повторного розгляду.

У судовому засіданні представник третьої особи підтримав позицію викладену у відзиві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та був звільнений на підставі п. 63 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за вислугою років) 01.12.2002.

Відповідно висновку за матеріалами службової перевірки по факту отриманого ст. оперуповноваженим ВКР УБОЗ капітаном міліції ОСОБА_1 поранення від 01.07.2000, затвердженого начальником УБОЗ УМВС України в Черкаській області 01.07.2000 поранення отримане ОСОБА_1 рахувати отриманим при виконанні службових обовязків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки і боротьбі із злочинністю.

Відповідно до постанови ВЛК УМВС України в Черкаській області від 13.02.2003 № 3 травма так, повязана з виконанням службових обовязків.

Згідно виписки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 541392 від 24.04.2017 - ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності у зв'язку із травмою, пов'язаною із виконанням службових обов'язків, безтерміново. Довідкою серії 12 ААА № 026683 від 24.04.2017 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, визначено ступінь втрати ОСОБА_1 працездатності у відсотках 80 (вісімдесят).

27.07.2017 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

Відповідно до висновку від 03.08.2018 УМВС України в Черкаській області, складеним на підставі п. 3.2 Порядку № 850 від 21.10.2015, позивачу призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 320000,00 грн.

Зазначений висновок УМВС України в Черкаській області подано для затвердження Департаменту фінансово-облікової політики МВС України.

Листом № 15/2-3038 від 28.08.2018 Департаментом фінансово-облікової політики МВС України повернуто на доопрацювання матеріали на призначення ОГД ОСОБА_1 у звязку з невідповідністю вимогам п. 7 Порядку № 850 від 21.10.2015.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Частиною 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII від 20.12.1990 встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вказаної норми Закону України «Про міліцію» Кабінетом Міністрів України 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850.

02 липня 2015 року прийнято Закон України «Про Національну поліцію», згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 1 Порядку № 850 від 21.10.2015 ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно п.п. 2 п. 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

З огляду на те, що з 24.04.2017 у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в зв'язку з встановленням йому як працівнику міліції первинно другої групи інвалідності, пов'язаної із проходженням служби в ОВС України, він в липні 2018 року звернувся із заявою до ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги.

За висновком УМВС України в Черкаській області, складеним на підставі п. 3.2 Порядку №850 від 21.10.2015, позивачу призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 320000,00 грн.

Зазначений висновок УМВС України в Черкаській області було подано для затвердження Департаменту фінансово-облікової політики МВС України.

Відповідно до п. 9 Порядку № 850 від 21.10.2015 МВС в місячний строк після надходження зазначених у п. 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п. 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Міністерством внутрішніх справ України відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію», що підтверджується листом від 28.08.2018 № 15/2- 3038.

За змістом цього листа вбачається, що позивачу повертаються на доопрацювання матеріали на призначення одноразової грошової допомоги у звязку з невідповідністю вимогам п. 7 Порядку № 850 від 21.10.2015 (відсутність акта розслідування нещасного випадку, що стався з ним під час проходження служби в органах внутрішніх справ та акту, що свідчить про причини та обставини його травми).

Відповідно до п. 7 Порядку № 850 від 21.10.2015 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у звязку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного звязку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не повязане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, імя та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Суд зазначає, що позивачем дійсно не подані відповідачу акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не повязане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС за відсутності таких.

Проте до заяви позивачем долучено висновок за матеріалами службової перевірки по факту отриманого ст. оперуповноваженим ВКР УБОЗ капітаном міліції ОСОБА_1 поранення від 01.07.2000, згідно якого поранення отримане ОСОБА_1 при виконанні службових обовязків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки і боротьбі із злочинністю. А відповідно до постанови ВЛК УМВС України в Черкаській області від 13.02.2003 № 3 травма так, повязана з виконанням службових обовязків і ОСОБА_1 непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Також, слід зазначити, що суд не може ставити під сумнів достовірність вказаних висновку УБОЗ УМВС України в Черкаській області від 01.07.2000 та постанови ВЛК УМВС України в Черкаській області від 13.02.2003 № 3, оскільки вони є чинними та не скасованими, а протилежних доказів ніж ті, які наведенні у вказаних документах відповідачем суду не надано.

Враховуючи встановлені по справі обставини суд вважає, що повернення матеріалів позивачу, а фактично відмова відповідача не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 14 Порядку № 850 від 21.10.2015 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

-учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

-учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння;

-навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

-подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Такі підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Жодна із таких підстав не може бути причиною у відмові позивачу в нарахуванні та отриманні одноразової грошової допомоги, оскільки відповідачем, представником третьої особи не надані відповідні докази.

За вказаних обставин відповідач порушив право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Так, п. 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 встановлює підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги:

-загибель (смерть) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обовязків;

-установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ;

-часткова втрата працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків.

Зазначені підстави визначені як самостійні та надають право на отримання одноразової грошової допомоги при настанні хоча б однієї з них.

При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги у звязку з установленням працівникові міліції інвалідності обґрунтовується наявністю причинно-наслідкового звязку між інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ.

Таким чином, при первинному установленні працівникові міліції інвалідності, звязок якої зі службою в органах внутрішніх справ встановлений компетентним органом, такий працівник має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850 від 21.10.2015 не залежно від того, чи була встановлена часткова втрата працездатності такого працівника міліції без установлення йому інвалідності у попередніх періодах.

За змістом п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, зобов'язання відповідача лише повторно розглянути заяву позивача, на думку суду призведе до чергової відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги та як наслідок потягне за собою необхідність повторного звернення позивача до суду з метою захисту порушених прав, що не відповідає меті адміністративного судочинства України.

Таким чином, при розгляді даної адміністративної справи суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача, слід прийняти рішення, яким зобов'язати відповідача повторно розглянути раніше подану ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області заяву від 27.07.2017 вх. № 37/Р-48 і наданих до неї документів та прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням другої групи інвалідності та виплату такої допомоги у розмірі передбаченому ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на доопрацювання.

Зобовязати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та прийняти рішення, яким призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності в розмірі передбаченому ч. 6 ст. 23 Закону України Про міліцію.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 16.10.2018