Справа № 2240/2452/18
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2452/18
РІШЕННЯ

іменем України

12 жовтня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши позовну заяву Головного управління ДФС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Хмельницькій області звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 в якій просить суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (30000, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) податковий борг в сумі 9884,61 грн.

Позивач підставою позову зазначає порушення відповідачем вимог ст. 67 Конституції України та ст. ст. 16, 54 Податкового кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 9884,61 грн. по єдиному податку з фізичних осіб та по податку на нерухоме майно. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.07.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 08.08.2018 здійснено перехід до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судове засідання 10 жовтня 2018 року сторони не з'явилися, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які беруть участь у справі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що згідно даних ГУ ДФС у Хмельницькій області за відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб та податку на нерухоме майно в сумі 9884,61 грн., в тому числі основний борг 9879,13 грн., штрафна санкція 0,00 грн., пеня 5,48 грн. Відповідно до заяви від 19.01.2012 відповідачем обрана ставка єдиного податку 2 групи при переході на спрощену систему оподаткування зі ставкою 20 відсотків. Станом на дату звернення до суду за відповідачем наявна заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 8096,00 грн. Також за відповідачем рахується податковий борг по податку на нерухоме майно в сумі 1783,13 грн., що підтверджується податковим повідомленням-рішенням від 09.06.2017 №19168-13.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Згідно з пунктом 294.1 статті 294 Кодексу податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Кодексу платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Пунктом 295.2 статті 295 Кодексу визначено, що нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Кодексу платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Порядок нарахування та строки сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначені статтею 266 Кодексу.

Згідно з п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Кодексу платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Згідно п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Кодексу об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

За приписами абзацу четвертого підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Кодексу нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Відповідно до п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Кодексу податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК Кодексу податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

За приписами п.п. 266.10.2 п. 266.10 ст. 266 Кодексу у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання.

Відповідно до пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пп. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 Кодексу, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В силу п. 59.1 ст. 59 Кодексу, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Суд встановив, що позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 25.05.2017 №288-17 та податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 09.06.2017 №19168-13.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 Кодексу, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

В силу пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Кодексу, контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Кодексу, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Зазначена заборгованість підтверджується: копією корінця податкової вимоги форми "Ф" від 25.05.2017 №288-17, корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 09.06.20177 №19168-13, розрахунком заборгованості та матеріалами справи.

Податкова вимога та податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи, що відповідачем заборгованість в добровільному порядку не сплачена, суд вважає вимоги Головного управління ДФС у Хмельницькій області про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 9884,61 грн обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки витрати пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз - відсутні, з врахуванням положень ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Головного управління ДФС у Хмельницькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 9884 (дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 61 копійку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Позивач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)
Відповідач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 30000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)

Головуючий суддя ОСОБА_2