Справа № 2240/2836/18
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2836/18
РІШЕННЯ

іменем України

11 жовтня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району, в якій просить суд:

1. Визнати протиправними дії Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 04.04.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого сільського господарства, що розташована в межах населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

2. Зобов'язати Капустинську сільську раду Старокостянтинівського району Хмельницької області вчинити дії по наданню ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого сільського господарства, що розташована в межах населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Позивач підставою позову зазначає порушення відповідачем вимог ст. ст. 118, 121, 122 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.04.2018 звертався із заявою до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Вказує, що до заяви додано графічний матеріал, на якому було зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

ОСОБА_1 стверджує, що листом сільського голови Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району від 25.04.2018 №86 його повідомлено, що бажане місцезнаходження земельної ділянки, яку він бажає отримати для ведення особистого селянського господарства знаходиться на території с. Капустин Старокостянтинівського району, але у зв'язку з тим, що на даний час відсутній план зонування та детальний план території с. Капустин, затверджений відповідно до ч. 3 ст. 24 даного закону, у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки позивачеві відмовлено.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки воно не відповідає вимогам чинного законодавства.

Від представника відповідача 30.08.2018 надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Відповідач зазначає, що на даний час відсутній план зонування та детальний план території с. Капустин затверджений відповідно до вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.08.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Справа розглянута справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Судом встановлено такі обставини у справі.

ОСОБА_1 04.04.2018 звертався із заявою до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району, в якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. До заяви додавав графічний матеріал, на якому було вказане бажане місце розташування земельної ділянки.

Листом сільського голови Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району від 25.04.2018 №86 позивача повідомлено, що бажане місцезнаходження земельної ділянки, яку він бажає отримати для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території с. Капустин Старокостянтинівського району, але у зв'язку з тим, що на даний час відсутній план зонування та детальний план території с. Капустин, затверджений відповідно до ч. 3 ст. 24 даного закону, у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки позивачеві відмовлено.

Не погодившись з даним листом позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частинами 1-3 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,00 га.

За змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Системний аналіз вищевказаної статті не містить повноважень сільського голови, щодо регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Суд встановив, що позивачеві всупереч вимог вищевказаних нормативних актів, надано лист за підписом сільського голови ОСОБА_3, яким позивачеві відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Однак, вирішення питань регулювання земельних відносин не належить до компетенції сільського голови відповідної сільської ради.

Разом з тим, за результатами розгляду клопотання позивачу, всупереч наведеним нормам, направлено лише лист сільського голови без прийняття будь-якого рішення.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у частині 6 статті 118 ЗК України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов'язання Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницькій області прийняти відповідне рішення, тобто рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, або про відмову у його наданні.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 04.04.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого сільського господарства, що розташована в межах населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Зобов'язати Капустинську сільську раду Старокостянтинівського району Хмельницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.04.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого сільського господарства, що розташована в межах населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (вул. Кринична, 23, м.Старокостянтинів, Хмельницька область, 31100 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Капустинська сільська рада Старокостянтинівського району (вул. Центральна, 20, с. Капустин, Старокостянтинівський район, Хмельницька область, 31120 , код ЄДРПОУ - 25993350)

Головуючий суддя ОСОБА_4