Справа № 568/206/17
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/206/17

Провадження №2-а/568/7/18

16 жовтня 2018 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Саган В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Радивилів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП ОДДЗ батальйону №1 УПП у місті Львів ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серія АР №544084 від 17 березня 2017 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ВП ОДДЗ батальйону №1 УПП у м. Львів ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову серії АР №544084 в справі про адміністративне правопорушення від 17.03.2017 року, мотивуючи тим, що дана постанова винесена з порушенням норм права. Зазначивши, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбаченого ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та не доведеним. Дійсно у нього в автомобілі не світила лампа правої фари ближнього світла, однак він особисто відразу усунув несправність, а реєстраційний документ він надав відповідачу із запізненням, через те, що довго шукав його у бардачку автомобіля, однак, коли знайшов, відразу надав відповідачу для огляду. Разом з тим, при розгляді справи відповідач не роз'яснив ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, не був складений протокол, а пояснення викладав на окремому аркуші.

Позивач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на виконання ухвали суду від 04.09.2018 р. не надав, подав відзив від 15.06.2018 р. вих. № 16463/41/12/2018.

Щодо вчинення процесуальних дій у справі, суд зазначає, що ухвалою від 04.09.2018 р. було прийнято справу до розгляду у спрощеному позовному порядку. Встановлено відповідачу строк до 28.09.2018 р., для подання відзиву у справі. Витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови. У звязку з невиконанням ухвали суду від 04.09.2018 р. щодо витребування матеріалів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, судом постановлено ухвалу про проведення розгляду справи за наявними доказами. 16.10.2018 р. суд ухвалив проводити судовий розгляд справи за відсутності сторін із врахуванням належного їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності клопотань про відкладення судового засідання на підставі ч. 1, 9 ст. 205 КАС України у письмовому провадженні.

Суд не прийняв до уваги відзив від 15.06.2018 р. вих. № 16463/41/12/2018 як такий, що не був направлений для позивача для відома та у матеріалах справи відсутні належні докази такого направлення.

Інших процесуальних дій не вчинялося, заяви та клопотання не заявлялися.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №544084 від 17.03.2018 р. (а.с. 3), винесеної інспектором ВП ОДДЗ батальйону №1 УПП у м. Львів ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_1, 17.03.2017 р. о 15 год. 10 хв., а/д М-06 Київ-Чоп 503 км + 200 м, водій ОСОБА_1 керував автомобілем у якому не горіла лампа правої фати ближнього світла, а також водій не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3 (в) та 2.1 (б) Правил дорожнього руху, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 121 КУпАП, за що до останнього застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн..

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і пятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Як вбачається із ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015).

Разом з тим, суд зазначає, що Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

З огляду на що, суд не вбачає неправомірності в діях відповідача щодо нескладання протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст.121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем визнано, що дійсно у нього не працювала лампа ближнього світла правої фари, однак він дані недоліки щодо ближнього світла фар відразу усунув, разом з тим, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП настає за несправність світлових приладів із приміткою - "під-час темної пори доби", однак із постанови встановлено, що даний факт мав місце о 15 год. 10 хв. та загальновідомо, що даний період є світлою порою доби, а відтак, суд не вбачає навності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Окрім того, суд зазначає, що ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за непред'явлення для перевірки реєстраційного документу на транспортний засіб, при цьому з матеріалів справи встановлено, що позивач такий реєстраційний документ пред'явив для відповідача, хоча і не відразу, а після того, як вийняв його із бардачка автомобіля, що не заперечувалося відповідачем. А відтак, судом не вбачається події та складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 544084 від 17.03.2017 р. є неправомірною та підлягає скасуванню із закриттям справи.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 122, 139, 205, 242-246, 268-269, 271-272, 286 КАС України, на підставі ст. 55 Конституції України, суд

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 (35541, Рівненська область, Радивилівський район, с. Крупець вул.Біла криниця, 22) до інспектора ВП ОДДЗ батальйону №1 УПП у місті Львів лейтенанта поліції ОСОБА_2 (79000, Львівська область, м.Львів, вул.Перфецького, 19) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №544084 від 17 березня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 та ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнати неправомірною та скасувати, а справу закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Дата складення повного рішення суду - 16.10.2018 року.

Суддя М.В. Панчук