Справа № 807/519/18
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2018 року м. Ужгород№ 807/519/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Стенавська А.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, представник - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - відповідач) про визнання неправомірними дій щодо переведення позивача з пенсії за вислугу років, яку він отримував згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком, згідно Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та зобов'язати провести позивачеві перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 02.01.2018 року, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з врахуванням п. 44 ст. 40 Перехідних положень цього закону.

31.07.2018 року позивач надіслав до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просив суд зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 09.01.2018 року, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2017 роки. Також, в судовому засіданні позивач відмовився від позовних вимог про визнання неправомірними дій щодо переведення позивача з пенсії за вислугу років, яку він отримував згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком, згідно Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

В судовому засіданні позивач просив задовольнити уточнений позов, з мотивів викладених в позовній заяві, зазначивши наступне. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, проте відповідач при призначенні відповідної пенсії використав схему нарахування, яка застосовується при перерахунку раніше призначеної пенсії. Також, відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2014-2016 роки, який застосовувався у жовтні 2017 року при перерахунку раніше призначених пенсій, у зв'язку з пенсійною реформою. Однак, позивач наголошував, що він жодним із видів загальновизначеної пенсії не користувався раніше, а тому право на пенсію у нього виникло вперше. Враховуючи вище викладене позивач просив уточнений позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Представник відповідача надіслав до суду відзив на позов (а.с. 33-35) та заперечення на позовну заяву (а.с. 57-58) згідно яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вказавши на наступне. Позивач з 01.10.2004 р. перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі - Закон України №2262-ХІІ). Позивач, при настанні пенсійного віку з 09.01.2018 року, згідно заяви та поданих документів був переведений на облік до відповідача та отримує пенсію за віком. Так, при призначенні пенсії в розрахунок було взято коефіцієнт стажу 0,42083 та середній заробіток за минулий рік 3 764,40 (за повний 2016 рік). Пердставник відповідача наголошував, що згідно чинного законодавства України, позивач вже скористався правом на пенсію за віком на загальних підставах, коли йому було первинно призначено пенсію згідно Закону України №2262-ХІІ. Тому, при переведенні на пенсію по віку згідно п. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується показник середньої заробітної плати за 2016 рік, а саме: 3764,40 грн. Таким чином, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 01.10.2004 р. перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримував пенсію згідно Закону України №2262-ХІІ. Після призначення пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати.

Досягнувши пенсійного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою від 10.01.2018 року про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 37).

Позивач був знятий з обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області (а.с. 36) та переведений на облік до відповідача, згідно Розпорядження від 22.01.2018 року №14804 для отримання пенсії за віком (а.с. 22).

Так, згідно Атестату про зняття з обліку від 11.01.2018 року №13, позивачеві було припинено виплату пенсії за вислугу років, у зв'язку з переходом на пенсію за іншим законом (а.с. 36).

Згідно Розпоряджень від 18.01.2018 р. №71 та від 22.02.2018 року №148504 при призначенні пенсії відповідачем у розрахунок було взято коефіцієнт стажу 0,42083 (а.с. 22, 38).

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами, при призначенні позивачеві пенсії за віком, відповідачем було застосовано середній заробіток за 2016 рік в сумі 3764,40 грн. Так, згідно Розпорядження №148504 від 22.02.2018 року позивачеві призначено пенсію з 09.01.2018 року в сумі 5486,50 грн. (а.с. 22). Відповідно до Розпорядженням від 18.01.2018 року №71, з лютого 2018 року пенсія позивача складала - 5487,62 грн., а саме: 5385.98 грн. (основний розмір) + 101,64 грн. (доплата за понаднормовий стаж за 7 років), що підтверджується (а.с. 38).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України №2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно ст. 1-1 Закону України №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

У відповідності до ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ст.7 Закону України №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У відповідності до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, при розрахунку пенсії за вислугу років, яка застосовується у відповідності до Закону України №2262-ХІІ та яку позивач отримував до переведення на пенсію за віком, не застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

При цьому, згідно аналізу ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вбачається, що дана норма застосовується при переведенні з одного виду пенсії на інший вид пенсії передбачених ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника. Так, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, в даному випадку мало місце саме призначення пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший. Зокрема, як підтверджується матеріалами справи позивача було переведено з пенсії за вислугу років, призначену згідно Закону України №2262-ХІІ на пенсію за віком, призначену згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню.

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що позивачеві в 2004 році було призначено пенсію у відповідності до вимог Закону України №2262-ХІІ, який визначає інший порядок та підстави призначення пенсії ніж визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, позивач звернувся вперше за призначенням пенсії у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Також, після призначення пенсії згідно Закону України №2262-ХІІ, позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законодавством України порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Отже, під час призначення позивачеві пенсії за віком, відповідачеві слід було керуватися нормами ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, застосовувати заробітну плату (дохід) для призначення пенсії визначеної із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення на позов, і не довів правомірності визначеного та застосованого розрахунку пенсії, натомість позовні вимоги позивача підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1412,05 грн., сплачений згідно Квитанції від 06.06.2018 року в сумі 7,05 грн. (а.с. 4) та Квитанції від 18.06.2018 року в сумі 1405,00 грн. (а.с. 27).

На підставі наведеного та керуючись статтями 139, 241, 243, 244, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Уточнений позов ОСОБА_1 (вул. 8-го Березня, буд.1, с. Концово, Ужгородський район, Закарпатська область, 89423, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (вул. Загорська, буд. 2, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ) - задовольнити.

2. Зобов'язати Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (вул. Загорська, буд. 2, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ) провести ОСОБА_1 (вул. 8-го Березня, буд.1, с. Концово, Ужгородський район, Закарпатська область, 89423, ідентифікаційний код НОМЕР_1) перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 09.01.2018 року, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2017 роки.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (вул. Загорська, буд. 2, м. Ужгород, Закарпатська область, 88017, ) на користь ОСОБА_1 (вул. 8-го Березня, буд.1, с. Концово, Ужгородський район, Закарпатська область, 89423, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1412,05 (одна тисяча чотириста дванадцять гривень п'ять копійок).

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року).

СуддяОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено 16.10.2018 року.