Справа № 804/4292/18
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13.09.2018 Єдиний унікальний номер 804/4292/18
Єдиний унікальний номер: 804/4292/2018
Номер провадження 2а/205/117/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_3, інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з вищеназваним адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 432975 від 07.06.2018 року, винесену інспектором № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_3, відповідно до якої на нього, Позивача, було накладено штраф у розмірі 340 грн. 00 коп., за порушення п. 31.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою, при розгляді справи відносно нього суб'єктом владних повноважень не були доведені та з'ясовані певні обставини справи, у зв'язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно позивача - закриттю, у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідачі - інспектор № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції ОСОБА_3 та інспектор роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_4 надали відзиви на позов, в якому просять в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що факт вчинення правопорушення позивачем є наявним та підтверджується наданими відповідачами доказами у вигляді відеозапису, а притягнення Позивача до адміністративної відповідальності відбулось із дотриманням вимог чинного законодавства України.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

Від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції до суду надійшло клопотання про залучення такої особи у якості співвідповідача по справі. Відповідною ухвалою суду у задоволені такого клопотання було відмовлено, оскільки Позивачем не заявлено жодної позовної вимоги до такої особи. В межах даної адміністративної справи Позивачем оскаржуються дії інспектора патрульної поліції, як субєкта владних повноважень в розумінні ст. 3 КАС України, оскільки згідно до ст. 222 КУпАП він уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення відповідно до покладених на нього повноважень, є службовою особою органу державної влади, уповноваженою на виконання визначених функцій, а тому саме він є належним відповідачем за даним позовом.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилались на обставини, що викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі інспектор роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції ОСОБА_3, та інспектор роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції ОСОБА_4 подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У таких письмових заявах відповідачі зазначають про невизнання позовних вимог та у задоволені позову просять відмовити.

Будь-яких інших заяв із процесуальних питань до суду не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Процесуальні дії у справі (вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

За вищевказаних обставин та вимог процесуального законодавства суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 07.06.2018 року Відповідачем по даній справі, інспектором № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_3, було винесено постанову серії ЕАА № 432975 (а.с.12, далі - Постанова). У вказаній постанові зазначено, що 07.06.2018 року о 09 год. 57 хв. позивач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Honda civic», д/н AE 0404 НС у м. Дніпрі по пр. Пилипа Орлика, 12, на світловідбивачі задніх фар якого нанесені тонування, що зменшує прозорість чи світлопропускання, чим порушив п. 31.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.121 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення Позивача, як водія транспортного засобу, до адміністративної відповідальності, та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В даному випадку спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав наявності у Відповідача переконання про порушення Позивачем вимог п. 31.4 ПДР України, яким забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.3 «ґ» Зовнішні світлові прилади: на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що знижує їх прозорість чи світлопропускання.

Суд вказує, що відповідно п.1 ст.247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналогічна за своїм змістом вимога міститься й у ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна також містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням субєкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обовязки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення субєкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для субєктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до субєкта владних повноважень.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення, посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

Разом із цим, судом встановлено, що оскаржувана постанова не містить посилань на перелічені статтею 251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у даній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, та взагалі відсутнє посилання як на доказ на відповідний відеозапис, що виключає можливість прийняття останній у якості належного доказу по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин суд приходить до висновку, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналогічний за своїм змістом висновок міститься й Постанові ВС/КАС у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) від 30 травня 2018 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що Відповідачем у передбачений законом спосіб не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, а враховуючи заперечення позивачем факту порушення ним ПДР України та відсутності посилань на будь-які докази вчинення адміністративного проступку в оскаржуваній постанові, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Позивача по справі.

В контексті наведеного суд також зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення обєктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права субєктом владних повноважень (в даному випадку інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, обєктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Що стосується позовних вимог про визнання дій відповідачів - інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_3 та інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_4 протиправними, то суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом щодо оскарження рішення суб'єкту владних повноважень у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Тобто положеннями ст.286 КАС України не передбачено право суду за наслідками розгляду справи, щодо оскарження рішення суб'єкту владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, ухвалювати рішення про визнання дій відповідача протиправними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 і необхідності скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 432975 від 07.06.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також про закриття провадження в адміністративній справі, оскільки на день ухвалення судом рішення строк накладення адміністративного стягнення на Позивача, передбачений ст. 38 КУпАП, є таким, що сплинув. В іншій частині відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 122, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_3, інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

2. Постанову інспектора роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_3, у справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАА № 432975 від 07.06.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, - скасувати.

3. Провадження у адміністративній справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, 07.06.2018 року - закрити.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. В. Мовчан