Справа № 1540/3408/18
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3408/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 (по довіреності)

представника відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності)

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ЛІС» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ЛІС» з позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.03.2018 року, зобовязання Головного управління ДФС в Одеській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленої ТОВ «УКР ЛІС» у розмірі 533382 грн. у відповідності до абз. 2 п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання зявився. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані тим, що податковим органом при проведенні камеральної перевірки надана оцінка достовірності нарахування сум податку на додану вартість без проведення документальної перевірки, камеральна перевірка проведена не в строки, передбачені Податковим кодексом України, посилання податкового органу на порушення рекомендацій щодо заповнення податкової звітності є необґрунтованими, позивачем сформований податковий кредит за рахунок сплати податку на додану вартість при розмитненні основного засобу, однак відповідачем безпідставно надана оцінка при проведенні камеральної перевірки наявності дозвільних документів на провадження господарської діяльності, що взагалі не входить до компетенції податкового органу.

Представник відповідача в судове засідання зявився. З відзиву на позовну заяву (аркуші справи 96-99) вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в ході проведення перевірки посадовими особами TOB «УКР ЛІС» не надані дозвільні документи на проведення виробничої діяльності підприємства, а на офіційному сайті Держгірпромнагляду Україна відсутня інформація щодо видачі будь-яких дозволів ТОВ «УКР ЛІС», що ставить під сумнів можливість здійснення виробничої діяльності позивачем та, як наслідок, правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

ГУ ДФС в Одеській області у період з 08.02.2018 року по 15.02.2018 року проведена камеральна перевірка ТОВ «УКР ЛІС» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за квітень 2017 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 18.05.2017 року №), за результатами якої складений акт перевірки №2685/15-32-12-03/39449213 від 16.02.2018 року (аркуші справи 24-34).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, абз. б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, п. п. 4 п. 5 Розділу ІІІ «Розрахунки за звітний період» розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, ст. 3, ст. 12, ст. 15, ст. 19 Господарського кодексу України, ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 року №2806-IV та «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1107, а тому ТОВ «УКР ЛІС» не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за квітень 2017 року) у розмірі 533382 грн.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки та звернувся до ГУ ДФС в Одеській області з запереченнями на зазначений акт, однак заперечення залишені без задоволення (аркуші справи 36-39) та на підставі виявлених порушень 13.03.2018 року ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «УКР ЛІС» відмовлено у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2017 року у сумі 533382 грн. (аркуш справи 22).

Позивач не погодився з правомірністю податкового повідомлення-рішення та оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України, однак скарга позивача залишена без задоволення (аркуші справи 40-45), що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

З акту перевірки вбачається, що підставою для висновку про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування у розмірі 533382 грн. стали висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2017 року, в якому містяться дані про не надання підприємством дозвільних документів на проведення виробничої діяльності, тобто, на виконання робіт підвищеної небезпеки, що ставить під сумнів здійснення виробничої діяльності позивачем.

Суд вважає, що висновки акту камеральної перевірки є не обґрунтованими та позивача безпідставно позбавлено права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, з огляду на наступне.

В січні 2017 року компанією «АKCA KONTRPLAK FABRIKASI San. ve Tic.A.S.» здійснено поставку ТОВ «УКР ЛІС» устаткування за контрактом №3 від 28.11.2016 року (аркуші справи 47-50).

При розмитненні зазначеного устаткування за ВМД №500080005/2017/100089 від 11.01.2017 року (аркуші справи 51-57) позивачем сплачені митні платежі, в тому числі, податок на додану вартість у розмірі 533382 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (аркуші справи 58-60).

Відповідно до вимог законодавства, 18.05.2017 року TOB «УКР ЛІС» подало до ДПІ у Приморському районі м. Одеси декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року з додатками, де у рядку 20.2.1 заявило суму до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 533382 грн. (аркуш справи 61).

З п. 3.4 акту перевірки від 16 лютого 2018 року №2685/15-32-12-03/39449213 вбачається, що податковий орган не заперечує факт поставки устаткування та сплати ТОВ «УКР ЛІС» податку на додану вартість при здійсненні імпортної операції.

Відповідно до п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до положень п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг, ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг, ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до положень п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає, зокрема, бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Отже, право на податковий кредит при імпорті товарів виникає за наявності митної декларації, оформленої відповідно до законодавства та сплати податкових зобов'язань з ПДВ за такою митною декларацією, а тому сума податку на додану вартість сплачена позивачем при імпорті товарів за митною декларацією №500080005/2017/100089 від 11.01.2017 року може бути включена позивачем до податкового кредиту платника податку, що і було ним зроблено.

В даному випадку, позивачем не порушено жодної норми Податкового кодексу України при визначенні суми податку на додану вартість до бюджетного відшкодування.

Позивачу за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відмовлено в бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість з підстав не надання дозвільних документів на проведення виробничої діяльності підприємства, зокрема, проведення робіт підвищеної небезпеки, однак суд звертає увагу на те, що питання виробничої діяльності та її безпеки не відноситься до компетенції податкового органу, відповідач не є контролюючим органом в сфері охорони праці та не має перевіряти ці питання, тим більше, при проведенні камеральної перевірки даних податкової звітності. Жодною нормою податкового законодавства не передбачено позбавлення платника податку права на бюджетне відшкодування через недодержання вимог охорони праці.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем проведена камеральна перевірка позивача, метою якої є перевірка даних податкової звітності на підставі звітності та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, під час камеральної перевірки не здійснюється перевірка достовірності нарахування сум податку на додану вартість, правомірність здійснення господарських операцій, тощо, під час камеральної перевірки податковий орган не направляє запити та не отримує додаткові документи, не досліджує первинні документи та документи щодо здійснення господарської діяльності підприємства.

Таким чином, висновки, які зроблені відповідачем в акті перевірки від 16 лютого 2018 року №2685/15-32-12-03/39449213 не могли бути зроблені під час камеральної перевірки, а є предметом документальної перевірки.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідачем під час камеральної перевірки зроблені висновки про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на підставі акту позапланової документальної перевірки за інший період, яка не стосувалася того устаткування, яке ввозилося позивачем за ВМД №500080005/2017/100089 від 11.01.2017 року та податковий орган не міг надавати оцінку відсутності дозволів на здійснення робіт з цим устаткуванням, оскільки не є органом Держгірпромнагляду України та не здійснює перевірок з питань охорони праці.

Органи ДФС мають право здійснювати контроль за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», однак немає жодної норми, яка б передбачала право органу ДФС здійснювати контроль саме в сфері охорони праці, а в даному випадку мова йде не про ліцензію, а про дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, порядок отримання яких регулюється Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 6 вересня 2005 року №2806-IV та «Порядком видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженим постановою КМ України від 26 жовтня 2011 року №1107.

В акті перевірки відповідач зазначає про порушення позивачем, в тому числі, п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

В даному випадку, відповідач ставить під сумнів можливість позивача здійснювати господарську діяльність, зокрема, виробничу діяльність, однак слід зазначити, що в акті камеральної перевірки цей факт безперечно не встановлений, а зазначено про сумнів у законності такої діяльності та за даними ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «УКР ЛІС» основними видами діяльності позивача є лісопильне та стругальне виробництво, виробництво фанери, деревяних плит і панелей, шпону та інші види виробництва.

Суд наголошує на тому, що позивачем надано до суду дозвіл Головного управління Держпраці в Одеській області на експлуатацію технологічного устаткування деревообробної промисловості, виданий ТОВ «УКР ЛІС» 09.07.2018 року та представником позивача надані пояснення про те, що отримання такого дозволу потребувало значного часу та дозвіл виготовляється тільки при наявності устаткування, а не до того як воно поставлено позивачу.

Суд також погоджується з доводами позивача про пропущення відповідачем строків для проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Податкова декларація, за якою відповідачем проведена камеральна перевірка, подана до податкового органу 18.05.2017 року, однак вона не була прийнята, що стало підставою для оскарження таких дій податкового органу до суду та постановою Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/3162/17 від 14.07.2017 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області зобовязано визнати податковою звітністю податкову декларацію ТОВ «УКР ЛІС» () з податку на додану вартість з додатками №1,2,3,4,5 за квітень 2017 року, зареєстровану за № та вважати її прийнятою в день фактичного отримання ДПІ, тобто 18.05.2017 року. Зазначене рішення суду набрало законної сили 16 листопада 2017 року, однак не було виконано вчасно та податкова звітність поновлена податковим органом тільки 01.02.2018 року. Таким чином, такі неправомірні дії податкового органу, що встановлено рішенням суду в іншій справі, призвели до несвоєчасного проведення камеральної перевірки позивача в порушення п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України.

Щодо висновку акту камеральної перевірки про порушення позивачем п. п. 4 п. 5 Розділу ІІІ «Розрахунки за звітний період» розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, суд звертає увагу на те, що цей Порядок при заповненні позивачем податкової звітності з ПДВ за квітень 2017 року додержаний та ця звітність прийнята податковим органом, а висновки відповідача ґрунтуються на доцільності застосування принципу хронології формування відємного значення та рекомендаціях щодо заповнення звітності, які ніяк не впливають на числові значення звітності.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача та приходить до висновки про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів правомірність свого рішення.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для задоволення позову ТОВ «УКР ЛІС» в частині зобовязання Головного управління ДФС в Одеській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленої ТОВ «УКР ЛІС» у розмірі 533382 грн., оскільки відповідно до абз. 2 п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобовязаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Тобто, на даний час така вимога є передчасною та відповідач має вчинити такі дії у відповідності до абз. 2 п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України самостійно, даних про те, що відповідач не вчинить таких дій у суду наразі не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ТОВ «УКР ЛІС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а в іншій частині позов задоволенню не піддягає.

Враховуючи часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ЛІС» з відповідача підлягають стягненню частково судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України в розмірі 8000,73 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ЛІС» (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, б. 2В, офіс 211) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.03.2018 року, зобовязання Головного управління ДФС в Одеській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленої ТОВ «УКР ЛІС» у розмірі 533382 грн. у відповідності до абз. 2 п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 13.03.2018 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР ЛІС» - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ЛІС» (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, б. 2В, офіс 211, ) сплачений судовий збір у розмірі 8000,73 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.10.2018 року

Суддя Л.І. Свида

.