Справа № 2040/7006/18
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 р. Справа № 2040/7006/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Шаталовій Н.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Токар М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Качалівської сільської ради про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1, з адміністративним позовом до Качалівської сільської ради, в якому просить суд:

- визнати неправомірним та нечинним з моменту прийняття рішення Качалівської сільської ради № 334-VIІ від 30.05.2018 року, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в селі Качалівка по АДРЕСА_1;

- зобов'язати сесію Качалівської сільської ради розглянути заяву позивача від 19.05.2017 року;

- стягнути моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що оскаржуваним рішенням № 334-VIІ від 30.05.2018 року Качалівською сільською радою протиправно відмовлено у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в селі Качалівка по АДРЕСА_1, як підставу для такої відмови відповідач зазначив про використання позивачем права на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Проте, такої підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства положеннями ст. 118 Земельного кодексу України не передбачено. Таким чином, оскаржуване рішення Качалівської сільської ради № 334-VIІ від 30.05.2018 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

Окрім того, з боку Качалівської сільської ради було порушення Регламенту ради, оскільки згідно протоколу № 24 сесії з 12 депутатів присутніх було 8, два з яких утримались від голосування, проголосувало всього шість, що є половиною а не більшістю від загального складу Качалівської сільської ради.

У відзиві на позов від 19.09.2018 року (Вх. № 01-26/47934/18) (а.с. 21) представник відповідача зазначив, що не погоджується з вимогами позову зазначивши, що питання про виділення земельної ділянки ОСОБА_1 в селі Качалівка, по АДРЕСА_1 було розглянуто на сесії Качалівської сільської ради 30.05.2018 року та відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Підставою для прийняття такого рішення є те, що ОСОБА_1 використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Щодо посилання позивача відносно порушень Регламенту ради, такі посилання є безпідставними, оскільки на сесії була присутня більша половина депутатів ради. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року відкрито провадження по даній справі. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.09.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.10.2018 року.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги адміністративного позову, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду письмових відзиві на позов, просив суд відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) було подано до Качалівської сільської ради заяву від 19.05.2017 року, в якій заявник просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,40 (га) (рілля, сінокіс) для ведення особистого селянського господарства з земель сільськогосподарського призначення, яка розташована в селі Качалівка, по АДРЕСА_1 з метою подальшого її надання у власність (а.с. 11).

За результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 19.05.2017 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки», керуючись ст. ст. 116, 118 Земельним кодексом України, рішенням Качалівської сільської ради № 334-VII від 30.05.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 2,00 га для передачі у власність за адресою: АДРЕСА_1, село Качалівка, Краснокутського району Харківської області, мотивуючи це тим, що гр. ОСОБА_1 на даний час вже використав своє право на безоплатну приватизацію земельних ділянок, наданих йому згідно рішення Качалівської сільської ради від 03.03.2005 року (а.с. 12).

Суд не погоджується з оскаржуваним рішенням Качалівської сільської ради № 334-У11 від 30.05.2018 року, виходячи з наступного.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовано Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин.

Так, згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Таким чином, єдиною підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Інших підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ЗК України не передбачено.

Як причину відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 2,00 га для передачі у власність за адресою: АДРЕСА_1, село Качалівка, Краснокутського району Харківської області в рішенні Качалівської сільської ради №334-У11 від 30.05.2018 року зазначено, що гр. ОСОБА_1 на даний час вже використав своє право на безоплатну приватизацію земельних ділянок (рішенням 22 сесії XXIУ скликання від 03 березня 2005 року надано гр. ОСОБА_1 у приватну власність безоплатно земельну ділянку площею 0,2741 га в селі Петрівське по вулиці Грушевського, буд. 1 Краснокутського району Харківської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд із земель запасу житлової та громадської забудови площею 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,0241 га (а.с. 22), що не входить до переліку підстав, визначених статтею 118 Земельного кодексу України.

Матеріалами справи також підтверджено, що Качалівська сільська рада своїми рішеннями №207-VII від 12.06.2017 року та від 22.12.2017 року №254-VII вже відмовляла в наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в селі Качалівка по АДРЕСА_1, які ОСОБА_1 оскаржувалися в судовому порядку.

Так, постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 10.10.2017 року по справі № 627/622/17 позов ОСОБА_1 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення XVI сесії VII скликання Качалівської сільської ради №207-VII від 12.06.2017 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки. Зобов'язано Качалівську сільську раду зокрема, розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_1 від 19.05.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Окрім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 року по справі №820/787/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Качалівської сільської ради від 22.12.2017 року №254-VII «Про розгляд заяви гр. України ОСОБА_1.». Зобов'язано Качалівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.05.2017 року з приводу надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 2,00 га для передачі у власність за адресою вул. Китченка, яка межує з ділянкою, яка має поштову адресу: вул. Китченка, 25 для ведення особистого селянського господарства садівництва. У решті вимог позов залишено без задоволення.

Рішення суду набрали законної сили.

Відповідно до ч.1, 2 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно п.33.2 ст.33 Регламенту Качалівської сільської ради VII скликання, рішення ради (крім рішень з процедурних питань) вважаються прийнятими, якщо за них проголосувала більшість депутатів від загального складу ради. Питання, для прийняття яких необхідна інша кількість голосів, визначається законодавством та цим Регламентом.

Згідно витягу з протоколу засідання XXIV сесії VII Качалівської сільської ради від 30.05.2018 року, на якому було прийнято рішення сільською радою № 334-VIІ про відмову в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, всього обрано депутатів сільської ради - 12, на засіданні сесії були присутні - 8 депутатів, з яких: 6 депутатів проголосувало "за", 2 - утримались від голосування.

Таким чином, при прийнятті Качалівською сільською радою рішення № 334-VIІ від 30.05.2018 року про відмову в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, порушено ч. 2 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" та п.33.2 ст. 33 Регламенту Качалівської сільської ради VII скликання, оскільки на засіданні сесії сільської ради проголосувало половина з 12 обраних депутатів від загального складу ради, а не більшість депутатів від загального складу ради.

Відповідно до ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності прийнятого ним оскаржуваного рішення № 334-VIІ від 30.05.2018 року.

Статтею 19 Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що оскаржуване рішення Качалівської сільської ради № 334-VIІ від 30.05.2018 року, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в селі Качалівка по вулиці Китченко, б. 53 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а отже, є протиправним і підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 від 19.05.2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,40 га. для ведення особистого селянського господарства з земель сільськогосподарського призначення, яка розташована в селі Качалівка, по АДРЕСА_1 з метою подальшого надання її у власність - повторному розгляду.

Вимога позивача про відшкодування йому моральної шкоди в сумі 30 000 грн. не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що з вини відповідача йому було завдано моральної шкоди, та, що внаслідок таких дій він отримав душевні переживання та страждання.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (пункт 3 Постанови).

Судом не встановлено причинного зв'язку між заподіяною позивачу моральною шкодою і неправомірними діями відповідача.

Надані позивачем копії довідки КЗОЗ "Краснокутської центральної районної лікарні" від 02.08.2018 року та Свідоцтва про хворобу № 1421 від 14.10.2004 року військово - лікарської комісії УМВСУ в Харківській області (а.с. 9 - 10) не свідчать про те, що підстави звернення позивача до лікувального закладу обумовлені відмовою Качалівської сільської ради у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 62025, АДРЕСА_2) до Качалівської сільської ради (, адреса: 62025, Харківська область, Краснокутський район, с. Качалівка, вул. Шкільна, 5) про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Качалівської сільської ради № 334-VIІ від 30.05.2018 року "Про розгляд заяви гр. України ОСОБА_1.".

Зобов'язати Качалівську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.05.2017 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Качалівської сільської ради ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2018 року.

Суддя Шевченко О.В.