Справа № 818/2399/18
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2018 р. Справа № 818/2399/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шаповала М.М.,
за участю секретаря судового засідання - І.В. Косолап,
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/2399/18 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 15.05.2018 № 105 о/с ГУНП в частині звільнення майора поліції ОСОБА_2 з посади старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 2 (м. Охтирка) управління захисту економіки в Сумській області та поновити майора поліції ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 2 (м. Охтирка) управління захисту економіки в Сумській області.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що він працював на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 2 (м. Охтирка) управління захисту економіки в Сумській області. 08.05.2018 перебуваючи у незадовільному стані здоров'я через хворобу звернувся до лікаря, останнім йому було надано медичну допомогу і при цьому встановлено діагноз "гіпертонічний криз, гіпертонічна хвороба 1 ст.". Того ж дня, 08.05.2018, о 17.10 год. його було повідомлено про те, що йому необхідно з'явитися терміново до керівника управління захисту економіки в Сумській області ОСОБА_3 у м. Суми, який в ультимативній формі вимагав від ОСОБА_2 звільнитися за власним бажанням. Під таким примусом та враховуючи пригнічений стан у зв'язку із хворобою позивач написав та подав рапорт про звільнення за власним бажанням, але пізніше мав намір відкликами цей рапорт на звільнення шляхом написання відповідного рапорту, однак 11.05.2018 був терміново госпіталізований до Охтирської центральної районної лікарні, де проходив лікування загалом до 26.06.2018, до 26.05.2018 лікувався стаціонарно, а з 29.05.2018 до 26.06.2018 - амбулаторно. Під час перебування на лікарняному позивача в телефонному режимі повідомлено про звільнення. 13.06.2018 ОСОБА_2 подав рапорт про відкликання рапорту про звільнення за власним бажанням, однак йому було відмовлено у прийнятті вказаного рапорту та ознайомлено з наказом про звільнення. На думку позивача, його звільнення проведено з порушенням пункту 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 оскільки попередження начальника органів внутрішніх про звільнення за власним бажанням повинно бути зроблене не пізніше, ніж за три місяці до дня звільнення, в цей час поліцейський має право відкликати свій рапорт про звільнення, але звільнення сталося до закінчення тримісячного терміну і цим порушено його право на можливість відкликання свого рапорту про звільнення.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду відзив та додатковий на позовну заяву, в яких проти позовних вимог заперечував та зазначив, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки ОСОБА_2 у своєму рапорті на звільнення із служби в поліції за власним бажанням зазначив конкретну дату - 24.05.2018., рапорт було погоджено 08.05.2018 начальником управління захисту економіки в Сумській області, начальником Департаменту захисту економіки НПУ видано вказаний наказ 15.05.2018. Рапорту про відкликання заяви до дати звільнення позивач не подавав. Крім того, ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження вчинення на нього тиску та примушенні подачі рапорту на звільнення з поліції за власним бажанням. Представник відповідача пояснює, що подання позивачем 13.06.2018 рапорту про відкликання рапорту на звільнення не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 вже було звільнено з 24.05.2018. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 14.08.2001 (а.с. 36). Наказом № 105 о/с від 15.05.2018 (а.с. 23) позивача звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з 24.05.2018.
Позивач подав рапорт на звільнення 08.05.2018 з датою звільнення 24.05.2018, який 08.05.2018 погоджено начальником захисту економіки в Сумській області (а.с. 22). Листом від 14.05.2018 № 2503/39/117/01-2018 зазначений рапорт управлінням захисту економіки в Сумській області разом з поданням до звільнення направлено Департаменту захисту економіки. 15.05.2018 Департаментом захисту економіки передано матеріали для опрацювання до підрозділу кадрового забезпечення (а.с. 35).
Наказом № 105 о/с від 15.05.2018 (а.с.23) позивача звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з 24.05.2018 (а.с. 23).
Листом від 17.05.2018 № 2633/39/112/01-2018 ОСОБА_2 повідомлено про звільнення зі служби в поліції (а.с. 57- 59).
13.06.2018 ОСОБА_2 подав рапорт про відкликання рапорту про звільнення за власним бажанням від 08.05.2018 (а.с.13), однак йому було відмовлено у прийнятті вказаної заяви та ознайомлено з наказом про звільнення.
Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ № 114 від 29.07.1991 року у редакції, що була чинною на день виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до підпункту «ж» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.
Згідно з пунктом 68 Положення особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.
Ця норма, на відміну від загального правила про обов'язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим положенням працівника органу внутрішніх справ, що стосується, наприклад, виконання ним обов'язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку, здійснення оперативно-розшукових заходів тощо.
Проте у межах передбаченого пунктом 68 Положення строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитися про звільнення у більш короткий строк, ніж три місяці.
Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.
Таким чином, видача уповноваженим органом наказу про звільнення працівника поліції зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку, якщо таке прохання міститься у рапорті про звільнення, є правомірною.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 08.05.2018 подав рапорт з проханням звільнити його за власним бажанням та зазначив бажану для нього дату звільнення - 24.05.2018. До звільнення позивач на службу не виходив з 14.05.2018, оскільки перебував на лікарняному, згідно листка непрацездатності від 25.05.2018 (а.с. 11). Наказом № 105 о/с від 15.05.2018 (а.с.23) позивача звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з 24.05.2018 (а.с. 23).
Суд не приймає доводи представника позивача стосовно того, що рапорт про звільнення ОСОБА_2 було подано під примусом та у зв'язку із хворобою, оскільки позивачем не надано суду належних доказів вчинення на нього тиску та примушення подачі такого рапорту.
Крім того, судом досліджено копії пояснень начальника міжрайонного відділу № 2 (м. Охтирка) ОСОБА_4, начальника УЗЕ в Сумській області ОСОБА_3, начальника сектора забезпечення діяльності УЗЕ в Сумській області ОСОБА_5, які містяться в матеріалах справи - а.с. 24, 25, 38, згідно яких суд робить висновок про те, що позивач мав намір звільнитися та самостійно повідомив про це керівництво.
За таких обставин та зважаючи на те, що позивачем у своєму рапорті на звільнення зі служби з поліції за власним бажанням зазначено конкретну дату звільнення, 22.05.2018 подано до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію (перед звільненням), суд вважає, що відповідачем правомірно винесено оскаржуваний наказ.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя М.М. Шаповал