Справа № 1740/1906/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
16 жовтня 2018 року м. Рівне №1740/1906/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. , розглянувши клопотання представника позивача про понесення позивачем додаткових судових витрат по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій,
Приватне підприємство-фірма "Торгбуд-Сервіс" (далі ПП "Торгбуд-Сервіс") звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДФС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25.05.2018 №727519/32785198 про відмову у реєстрації податкової накладної №281, складеної ОСОБА_1 підприємством-фірмою "Торгбуд-Сервіс" 27.06.2017 та зобов'язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 27.06.2017 №281.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25.05.2018 №727519/32785198 про відмову у реєстрації податкової накладної ОСОБА_1 підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" від 27.06.2017 №281.

Зобовязано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ОСОБА_1 підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" від 27.06.2017 №281.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Рівненській області судовий збір в розмірі 881,00 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судовий збір в розмірі 881,00 грн.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3010,00 грн. на користь ОСОБА_1 підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс", - відмовлено.

12.10.2018, після ухвалення рішення суду, представником позивача подано клопотання про понесення позивачем додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн., на підставі ст. 132, 134, 139 КАС України. До вказаного клопотання представником позивача долучено: копію рахунку №12/10-3 від 12.10.2018 на оплату послуг згідно договору від 02.05.2018 та акта приймання-передачі наданих послуг №12/10-3 від 12.10.2018, копію акта приймання-передачі наданих послуг №12/10-3 від 12.10.2018 та копію платіжного доручення №10329 від 12.10.2018.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.132 КАС України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Рішенням суду від 12.10.2018 питання про розподіл судових витрат було вирішено судом на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.1, 3 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Проте, з огляду на те, що розгляд справи проведено в порядку письмового провадження з вирішенням питання щодо розподілу судових витрат на підставі наявних у матеріалах справи доказів, де проведення судових дебатів не передбачається, підстави для застосування вищевказаних вимог законодавства у суду відсутні.

На переконання суду, питання розподілу судових витрат у справах, що розглядаються в порядку письмового провадження повинне вирішуватися на підставі поданих доказів про розмір та склад судових витрат, поданих до ухвалення рішення у справі. Подання документів, що підтверджують розмір витрат на правову допомогу, і їх включення до складу судових витрат після прийняття рішення по справі не передбачено вимогами чинного законодавства.

Крім того, відповідно до ч.9 ст. 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Доказів на підтвердження надсилання (надання) копій доданих до вказаного клопотання доказів відповідачеві, представником позивача не надано.

Суд вважає, що такі додаткові докази не можуть братися до уваги судом також і через те, що їх подання суперечить принципу змагальності сторін, оскільки, закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з приписами ч.6,7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини пятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В даному випадку, відповідач позбавлений можливості висловити свої заперечення з приводу заявленого клопотання, зокрема щодо співмірності таких витрат.

Відтак, додані до клопотання докази понесення позивачем додаткових судових витрат, не беруться судом до уваги.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про присудження на користь позивача додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 132,134, 139, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" (вул. Шкільна, 30-а, м. Здолбунів, Рівненська область, 35700, ) про присудження на користь позивача додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повну ухвалу складено 16.10.2018

Суддя Борискін С.А.