Справа № 1340/4662/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/4662/18
У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

11 жовтня 2018 року м. Львів

17 год. 32 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д., представниці позивача ОСОБА_1, представника відповідача 3 ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_4, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити дії, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 (79053, м. Львів, вул. Княгині Ольги, 100/125) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду через представника ОСОБА_5 (адреса для кореспонденції: 79018, м. Львів, вул. Стороженка, 32) з позовною заявою до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_4 (79044, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 71), Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради (82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Бориславська, 1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_4 № 10 від 17.08.2018 про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування обєкта будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області, затверджені Наказом Відділу містобудування і архітектури Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради № 7 від 22.08.2018;

- визнати протиправним та скасувати наказ Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради № 29 "Про скасування дозволу на виконання будівельних робіт" від 13.09.2018, яким скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ 47 від 13.08.2018 по обєкту будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області", замовник будівництва ОСОБА_3;

- зобовязати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України внести до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів запис про реєстрацію дозволу на виконання будівельних робіт № ЛВ 47 від 13.08.2018 щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з середніми наслідками (СС2) по обєкту будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області", замовник будівництва ОСОБА_3.

Одночасно із позовною заявою, 09.10.2018, позивачка через представника ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову у цій справі за вх. № 31830, а саме просила:

- зупинити дію рішення Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_4 № 10 від 17.08.2018 про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування обєкта будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області, затверджені Наказом Відділу містобудування і архітектури Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради № 7 від 22.08.2018, до набрання рішенням у цій справі законної сили;

- зупинити дію наказу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради № 29 "Про скасування дозволу на виконання будівельних робіт" від 13.09.2018, яким скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ 47 від 13.08.2018 по обєкту будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області", замовник будівництва ОСОБА_3, до набрання рішенням у цій справі законної сили.

В обґрунтування цієї заяви зазначено, що позивачка є власницею земельної ділянки у м. Трускавець на вул. Дрогобицька, 8 та 02.02.2018 між нею та ОСББ "Марія" укладено договір суперфіцію, відповідно до якого має право забудови земельної ділянки на вул. Біласа, 7. Проектна документація щодо будівництва вищевказаного обєкта затверджена Експертним звітом № 14-0709-18 від 15.05.2018, складеним філією ДП "Укрдержбудекспертиза" у Львівській області „Спеціалізована державна експертна організація центральна служба української державної будівельної експертизи.

На переконання позивачки, оскаржуване рішення відповідача 1 має ознаки очевидної протиправності через те, що доказами долученими як до позовної заяви, так і до цієї заяви підтверджується факт грубого порушення відповідачем 1 вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 698 від 19.08.2015. Так, відповідачем 1 при прийнятті оскаржуваного рішення № 10 від 17.08.2018 не встановлено істотних обставин, які мають значення для вирішення справи та спростовують висновки, що у ньому викладені, а саме: затвердження рішенням сесії Трускавецької міської ради № 620 від 20.07.2017 щодо земельних ділянок території забудови містобудівної документації "Детальний план території", яким відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" уточнено положення генерального плану міста Трускавець. При цьому, зауважено, що Зонінг міста Трускавець, з підстав невідповідності якому головний інспектор у рішенні № 10 від 17.08.2018 дійшов висновку про скасування містобудівних умов та обмежень затверджено 12.10.2017, тобто більш як через три місяці після затвердження містобудівної документації „Детальний план забудови. На переконання позивачки, не встановлення цих обставин свідчить про поверхневий формальний та протиправний характер оскаржуваного рішення.

Крім вказаного, зазначено, що рішення № 10 від 17.08.2018 прийнято при проведенні планової перевірки, не зважаючи на те, що обєкт будівництва, замовником якого є позивачка, не був обєктом перевірки, остання не мала можливості подати свої зауваження, пояснення та надати документи.

У заяві також здійснено покликання на те, що саме по собі подання позову, а також відкриття провадження у справі не зупиняють діють оскаржуваного рішення, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову, відтак, забезпечення цього позову є ефективним способом захисту порушених прав позивачки.

Позивачкою зазначено, що відповідачем 2 скеровано їй лист та повідомлення про те, що у звязку із скасуванням відповідачем 2 відповідно до наказу № 29 від 13.09.2018 дозволу № ЛВ 47 від 13.08.2018, відповідно до ч. 7 ст. 34 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності, виконання будівельних робіт на обєкті будівництва вважатиметься самочинним будівництвом.

Невжиття судом заходів забезпечення позову на час провадження у цій справі, на переконання ОСОБА_3, може призвести до необхідності зупинення ведення будівельних робіт на обєкті будівництва, а не допуск посадових осіб відповідача 2 до позапланової перевірки, про що її повідомлено відповідачем 2 листом викликом від 13.09.2018, з невиконанням винесених на підставі таких перевірок приписів матиме наслідком притягнення її до відповідальності відповідно до Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та значні фінансові збитки.

ОСОБА_6 підрядника "Компанія НОВІ БУД" від 24.09.2018, на запит ОСОБА_3 щодо можливих негативних наслідків зупинення ведення будівельних робіт, її повідомлено про те, що зупинення таких на цьому етапі будівництва матиме значні негативні наслідки на якість обєкта будівництва та призведе до вкрай несприятливих наслідків та понесення збитків ОСОБА_6 підрядником, які він буде змушений, у подальшому стягувати із позивачки. Крім цього, у випадку зупинення ведення будівельних робіт матиме негативно повпливає на якість будівництва, порушить строки здачі обєкта будівництва в експлуатацію та повпливає на істотне здорожчання.

Позивачка зазначила, що прийняття адміністративним судом можливого рішення про задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, не призведе до ефективного захисту поновлення порушених прав чи інтересів позивачки, оскільки для такого поновлення їй доведеться докласти значних додаткових зусиль, а усунення наслідків у вигляді фінансових втрат і збитків буде неможливим.

Наведений спосіб забезпечення позову відповідає його предмету, а зупинення дії оскаржуваних рішення та наказу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на недопущення порушення прав позивача до розгляду справи по суті.

З врахуванням викладеного, просила забезпечити цей позов у вказаний спосіб.

Ухвалою суду від 11.10.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

У звязку з необхідністю повного зясування обставин у звязку з якими позивачка просить про забезпечення позову, а також для отримання додаткових доказів ухвалою суду від 11.10.2018 призначено розгляд цієї заяви у судовому засіданні з викликом сторін.

11.10.2018 за вх. № 32255 від представника ОСОБА_7 надійшло клопотання про розгляд цієї заяви за участю заінтересованих сторін у судовому засіданні.

11.10.2018 за вх. № 32256 надійшла заява про вступ третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у адміністративну справу ОСОБА_7

В судовому засіданні представниця позивачки вимоги заяви підтримала повністю, просила таку задовольнити.

Представник відповідача 3 проти забезпечення позову заперечив, вважає, що підстав для зупинення дії оскаржуваних рішень підстав немає, заява позивачки є необґрунтованою.

Відповідач 1 у судове засідання не зявився, явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце розгляду заяви про забезпечення позову повідомлений особисто засобами телефонного звязку, через терміновість її розгляду.

Відповідач 2 явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце розгляду заяви про забезпечення позову повідомлений особисто засобами телефонного звязку, через терміновість її розгляду.

У судовому засіданні був присутнім адвокат ОСОБА_8, представник ОСОБА_7, як вільний слухач.

Заслухавши пояснення представниці позивача щодо вказаної заяви, заперечення представника відповідача 3, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є безпідставною, а тому в її задоволенні необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову (ч. 1 ст. 150 КАС України).

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст. 154 КАС).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 у справі № 826/5233/18 (адміністративне провадження № К/9901/59189/18).

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд зважає на наведені позивачкою у заяві обставини, які, на її переконання зумовлюють очевидну протиправність рішення № 10 від 17.08.2018 та наказу № 29 від 13.09.2018, разом з тим звертає увагу на ту обставину, що предметом розгляду в даній адміністративній справі є саме надання правової оцінки винесеного головним інспектором рішення № 10 від 17.08.2018 та наказу № 29 від 13.09.2018.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, оцінивши долучені до матеріалів справи письмові докуази, що були подані позивачкою та вимог чинного законодавства , суд не знаходить підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Суд наголошує, що вимоги позовної заяви, а також підстави для забезпечення позову є ідентичними та такими, що спрямовані на настання одного і того ж наслідку.

На переконання суду, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову фактично буде вирішено спір без розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, що суперечить принципам законності, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи, та є, з позиції суду, неприпустимим.

Щодо покликань на непоправність наслідків для позивача у випадку невжиття заходів забезпечення позову, суд зауважує, що права позивачки у наслідок забезпечення позову можуть зазнати ще більших порушень у разі продовження будівництва з порушеннями будівельних норм та стандартів, якщо в ході судового розгляду справи по суті буде встановлена правомірність винесених відповідачами рішень.

Окрім того, суд звертає увагу позивачці, що порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №826/15718/16).

Покликання позивачки, що у подальшому матиме місце значне здорожчання обєкта будівництва, неякісність будівництва, непоправність наслідків зупинення будівельних робіт майбутньому не підтверджується належними та допустимими доказами, долученими до матеріалів справи.

Суд зважає на лист вих. № 24/09 від 24.09.2018/ ОСОБА_6 підрядника на обєкті будівництва, разом з тим зауважує, що товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія НОВІ БУД» перебуває у господарських відносинах із позивачкою та вони очікують одинаковий кінцевий результат щодо будівництва відповідного обєкта.

Також на переконання суду долученими до заяви договорами поставки № 01-07/18 від 01.07.2018, про надання транспортних послуг № 23/06/2018/1 від 23.06.2018, надання послуг № 11 від 13.07.2018, про надання охоронних послуг № 02ФО18 від 22.06.2018, а також з ТОВ «Вартіс» від 09.07.2018 (з представленої копії неможливо встановити номер договору) жодним чином не підтверджується їх виконання станом на момент звернення до суду із цією заявою, чи до звернення до суду, оскільки факт надання послуг згідно з такими підтверджується, відповідними додатками до договору та/або актами про надані послуги, що до матеріалів справи не долучені.

Крім цього, факт оренди баштового крана за договором № 02/08-18 від 02.08.2018 жодним іншим доказом як договір не підтверджено, що унеможливлює визначити факт його залучення до будівництва станом на момент звернення до суду із позовом, оскільки договір діє до 30.08.2019 чи до повного виконання робіт та може бути пролонгований.

Звернувшись до суду із цією заявою позивачка жодним чином не обґрунтувала терміновості вжиття заходів забезпечення позову, а покликання на необхідність докладення значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав та інтересів внаслідок незабезпечення позову зводиться до субєктивних припущень позивачки.

Суд не знайшов достатніх підстав вважати що, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог та співставленні заходів забезпечення позову, про які зазначає позивачка, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки позивачкою не подано переконливих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, спричинить утруднення для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, оцінюючи подані позивачкою докази фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, відтак, заява позивачки про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248, пп.15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_4 № 10 від 17.08.2018 про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування обєкта будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області, затверджені Наказом Відділу містобудування і архітектури Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради № 7 від 22.08.2018, а також зупинення дії наказу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Трускавецької міської ради № 29 «Про скасування дозволу на виконання будівельних робіт» від 13.09.2018, яким скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ 47 від 13.08.2018 по обєкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та влаштуванням підземного паркінгу на вул. Біласа, б/н у м. Трускавець Львівської області, замовник будівництва ОСОБА_3, до набрання рішенням у цій справі законної сили, відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.10.2018.

Суддя Качур Р.П.