Справа № 524/6763/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/6763/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Жигилія С.П.

суддів: Сіренко О.І. , Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції рядового поліції Хоменка Євгенія Олександровича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.08.2018 (суддя Нестеренко С.Г.; м. Кременчук, повний текст складено 31.08.18) по справі № 524/6763/18

за позовом ОСОБА_2

до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції рядового поліції Хоменка Євгенія Олександровича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Хоменка ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, інспектор УПП), в якому просив суд: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 112080 від 02.07.2018, винесену відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 серпня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Хоменка ОСОБА_3 від 02 липня 2018 року, серії ВР № 112080, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 36, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 36, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на прийняття судового рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.08.2018 та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в межах санкції статті, приймаючи оскаржену постанову відповідач діяв у межах його повноважень та довів факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 121 КУпАП, належними доказами. Окрім цього вказує, що під час з'ясування фактичних обставин справи в усних поясненнях водій не заперечував факту вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також не заперечував порушення ним п.п. 9.9 «б» та п.п. 31.4.3 «г» ПДР України, був не обізнаний із зобов'язаннями водія, які передбачені п.п. 9.9 «б» та п.п. 31.4.3 «г» ПДР України, на що посадовою особою було роз'яснено та зачитано зазначені вимоги правил дорожнього руху.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою відповідача - інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Хоменка ОСОБА_3 від 02 липня 2018 року, серії ВР № 112080, позивача ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 36, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Підставою для прийняття зазначеної постанови слугувало те, що ОСОБА_2 02.07.2018 близько 16 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом OPEL ZAFIRA, р.н. НОМЕР_1 в м. Кременчук по просп. Лесі Українки, 39, користувався засобом зв'язку під час руху, а саме: розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9 «д» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, під час зупинки на вимогу працівника поліції, чим порушив п. 9.9 «б» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, на розсіювачах світлових приладів було нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світло пропускання, чим порушив п. 31.43 «ґ» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Рішенням командира БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП від 20 липня 2018 року скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення, а постанова відповідача - без змін.

Позивач, не погоджуючись з постановою у справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем без дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передувала б ухваленню постанови, тобто не у відповідності до вимог ст. ст. 247, 251, 279, 283 КУпАП та п.п. 9, 10 розділу ІІІ згаданої Інструкції. Зокрема, розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено без встановлення належних і допустимих доказів про вчинення позивачем поставленого йому у вину проступку. При огляді відеозапису події розгляду справи про адміністративні правопорушення чітко вбачається, що на автомобілі, яким керував позивач ввімкнена аварійна сигналізація. Відповідач, як при розгляді справи про адміністративні правопорушення, так і суду, не надав належні і допустимі докази на підтвердження факту використання засобів мобільного зв'язку при керуванні автомобілем. Крім того, відповідачем особисто зроблено висновки щодо тонування світлових приладів на автомобілі позивача без вивчення документів на автомобіль, дослідження наявності технічних характеристик та заводських установок, без проведення відповідного експертного дослідження. Тим самим, відповідач перебрав на себе повноваження відповідного спеціаліста - автотехніка - автотоварознавця та/або експерта.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність та стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнай з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно із п. 2.9 «д» ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно п. 9.9 «б» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно з п. 31.4.3 «ґ» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поліцейський в своїй діяльності зобов'язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395.

Згідно з пунктом 9, 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано до суду відеозапис з нагрудної камери патрульної поліцейського.

Однак, при відтворенні зазначеного запису не вбачається факт використання позивачем засобу мобільного зв'язку під час руху, а також неввімкнення позивачем аварійної світлової сигналізації під час зупинки на вимогу працівника поліції, оскільки запис здійснювався вже після зупинки транспортного засобу.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що при огляді відеозапису події розгляду справи про адміністративні правопорушення чітко вбачається, що на автомобілі, яким керував позивач ввімкнена аварійна сигналізація. Відповідач, як при розгляді справи про адміністративні правопорушення, так і суду, не надав належні і допустимі докази на підтвердження факту використання засобів мобільного зв'язку при керуванні автомобілем. Крім того, відповідачем особисто зроблено висновки щодо тонування світлових приладів на автомобілі позивача без вивчення документів на автомобіль, дослідження наявності технічних характеристик та заводських установок, без проведення відповідного експертного дослідження.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано не було, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про достатність підстав для задоволення адміністративного позову щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02 липня 2018 року, серії ВР № 112080 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 36, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції рядового поліції Хоменка Євгенія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.08.2018 по справі № 524/6763/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) О.І. Сіренко Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 17.10.2018.