Справа № 362/2457/18
Суддя: Корнієнко С. В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Васильківський міськрайонний суд Київської області
Справа362/2457/18
Провадження 2-а/362/103/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2018 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., за участю секретаря судового засідання-К.О.Дрозденко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання бездіяльності державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами щодо визнання бездіяльності начальника відділу Васильківського МР ВДВС ГТУЮ Київської області та зобов'язання його вжити дії щодо: зняття арешту із земельної ділянки, що належить ОСОБА_1, кадастровий номер НОМЕР_4 та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2; зняття заборони на відчуження належного ОСОБА_1 легкового автомобіля «ToyotaCamry» номер державної реєстрації НОМЕР_3; зняття заборони у тимчасовому обмеженні у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Свій позов обґрунтовує тим, що 06 квітня 2018 року позивачем було направлено заяву про зняття арешту з нерухомого і рухомогомайна, що було накладено згідно виконавчого провадження, що порушувалося Васильківським МР ВДВС ГТУЮ у Київській області відповідно до Постанови від 06.03.2013 року. 02.09.2013 року судовим виконавцем Ліщенко Н.І. накладено арешт на вищезазначене майно та відповідно до постанови від 20.01.2014 року заборона на відчуження зазначеного транспортного засобу. Крім того, згідно Подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України на підставі ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2013 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України для виконання ним своїх зобов'язань за постановою №71 від 22.06.2013 року Державної архітектурно-будівельної інспекції. 30.03.2015 року державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, та стягувач повторно до виконавчої служби не звертався, а тому пропустив трьохрічний строк для відновлення виконавчого провадження. Оскільки провадження закрито, а зняття заборони не знято, вважає порушення його законних прав та інтересів, а тому вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Державний виконавець Васильківського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явилась, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягаєдо задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.11, ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд розглядає справу на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно дост.2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є справедливе неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України.

Згідно п.4 ч.1ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч.1 ст. 287КАС України).

Згідно до п. 2 ч.1ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі також - Закон № 606-XIV), дійсний станом на 16 серпня 2007 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 статті 24 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом (ч. 6 статті 24 Закону № 606-XIV).

Положеннями п. 10 ч. 1 статті 37 Закону № 606-XIV визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Водночас, згідно з ч. 1 статті 38 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, щона підставі ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2013 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України для виконання ним своїх зобов'язань за постановою №71 від 22.06.2013 року Державної архітектурно-будівельної інспекції.

Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 35756986, виданий 02.09.2013 року державним виконавцем Ліщенко Н.І. накладено арешти на земельну ділянку належну ОСОБА_1, кадастровий номер НОМЕР_4, номер обтяження 3192531; та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, номер обтяження 3191755.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на підставі постанови 35756986 від 20.01.2014 року ВДВС Васильківського МРУЮ, заборонено відчужувати належнийОСОБА_1 легковий автомобіль «ToyotaCamry» номер державної реєстрації НОМЕР_3, зареєстровано за №14130857.

Постановою державного виконавця Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області від 30.03.2015 року ВП №35756986 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» та виконавче провадження завершено.

ОСОБА_1 звертався до Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області зі скаргою відносно заборони на відчуження та арешту майна 06.04.2018 року, на що своїм листом від 27.04.2018 року заявнику було запропоновано звернутись до суду.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому з відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.8,9,19,30,77,120,205,241-246,287, РозділомVII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України,ст.ст. Закону України "Про виконавче провадження", -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1- задовольнити.

Зобов'язати державного виконавця Васильківського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області вжити заходи щодо:

- зняття арешту із земельної ділянки, що належить СинельникуІгорю Миколайовичу, кадастровий номер НОМЕР_4, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 35756986, виданий 02.09.2013 року державним виконавцем Ліщенко Н.І. , номер обтяження 3192531.

- зняття арешту із земельної ділянки, що належить ОСОБА_1, кадастровий номерНОМЕР_2, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 35756986, виданий 02.09.2013 року державним виконавцем Ліщенко Н.І. , номер обтяження3191755;

- зняття заборони на відчуження належного СинельникуІгорю Миколайовичулегкового автомобіля «ToyotaCamry» номер державної реєстрації НОМЕР_3;

- зняття заборони у тимчасовому обмеженні у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого в АДРЕСА_1, накладеного на підставі ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В.Корнієнко