Справа № 688/3107/18
Суддя: Босюк В. А.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/3107/18
№ 2-а/688/64/18
Рішення

Іменем України

11 жовтня 2018 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Босюка В.А.,

при секретарі Кулеші Л.М.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департамента Патрульної поліції, інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департамента Патрульної поліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10 вересня 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департамента Патрульної поліції ОСОБА_2 серії ВР №237246 від 31.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. В обґрунтування позову вказує, що 31.08.2018 року близько 06 год., в Одеській області було зупинено для проходження габаритно-вагового контролю вантажний керований ним автомобіль марки «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1, із причіпом «Vanhool», реєстраційний номер НОМЕР_2, під його керуванням, який виконував перевезення сипучого вантажу жита, в Одеський морський порт ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл», де за наслідками габаритно-вагового контролю інспектором встановлено навантаження на одиночну вісь 12 т 920 кг при допустимій 11 т, що перевищує нормативно-допустимі. У постанові від 31.08.2018 року немає посилання на докази, що стали підставою для її винесення. Крім того, постанова винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об'єктивного з'ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні. З огляду на зазначене, вважає, що не допустив порушень Правил дорожнього руху, а тому оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Просить постанову від 31.08.2018 року скасувати, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві.

Відповідач інспектор 2 роти 3 батальйону УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача УПП в Одеській області ДПП в судове засідання не з'явилася, подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що винесена постанова ОСОБА_2 є законною, а рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято на основі наявних доказів, зокрема довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 31.08.2018 року, де зафіксовано факт правопорушення, зокрема навантаження на одну вісь керованого позивачем автомобіля становило 12920 кг при дозволених 11000 кг., що вказує на перевантаження. Такі дії позивача вказують на порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху, за передбачена відповідальність ст. 132-1 КУпАП. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить в позові відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департамента Патрульної поліції ОСОБА_2, серії ВР №237246 від 31.08.2018 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП до штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 31.08.2018 року о 05 год. 57 хв. в Одеській області Біляївського району 450 км автодороги Київ-Одеса, керував транспортним засобом Volvo FH 12 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом самоскид Vanhool д.н.з. НОМЕР_2, з перевантаженням на одиночну вісь у 12920 кг при допустимій 11000 кг, чим порушив вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Пунком 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 31 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, для отримання дозволу перевізник або уповноважена ним особа подає заяву, в якій зазначаються заплановані строки проїзду транспортного засобу, маршрут руху, геометричні (висота, ширина, довжина) і вагові (загальна вага, осьові навантаження) параметри транспортного засобу, інформація про вантаж, найменування, адреса, телефон перевізника та прізвище відповідальної за перевезення особи.

Доказів на підтвердження законності руху транспортним засобом, габаритні параметри якого перевищують нормативні, а саме, дозволу виданого підрозділом Національної поліції чи документа про внесення плати за проїзд такого транспортного засобу, позивачем не надано.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Як вбачається із досліджених судом письмових доказів, зокрема довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 31.08.2018 року, посадовими особами Укртрансбезпеки проведено гаритно-ваговий контроль (далі ГВК), за результатами якого встановлено навантаження на одиночну вісь транспортного засобу позивача 12920 кг при дозволених 11000 кг, тобто з перевищенням обмеження, встановленого п. 22.5 ПДР , що є порушенням правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Зважування керованого позивачем автомобіля проводилось сертифікованими засобом ваги електронні для поостного зважування автомобілів 020Т-АR, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №275/1, чинним до 15 червня 2019 року.

Позивачем не надано доказів оскарження дій працівників Укртрансбезпеки в адміністративному порядку або наявності у водія спеціального дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових нормативів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи щодо забезпечення автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, (надалі Порядок).

В п. 6 Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами тобто, працівниками відповідних органів.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального та зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно п. 2 роз. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованої Міністерством юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (надалі - Інструкція № 1395), постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, статтею 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поліцейський правомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністравтивної відповідальності за вчинене останнім порушення вимог Правил дорожнього руху, вірно кваліфікувавши його дії за ст. 132-1 КУпАП та застосувавши стягнення, передбачене санкцією вказаної норми.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Аналізуючи наведені докази суд знаходить, що оскаржувана постанова відповідає вимогам Кодексу України про адміністравтині правопорушення, винесена повноважною посадовою особою, стягнення накладено в межах санкції ст. 132-1 КУпАП, тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії ВР №237246 від 31.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. на ОСОБА_1 залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення у Сьомий апеляційний адміністративний суд через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Повне рішення складене 12 жовтня 2018 року.

Суддя: Босюк В.А.