Справа № 297/2153/18
Суддя: Фейір О. О.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/2153/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Фейір О. О. з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 Ондраша до інспектора СРПП Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_2 Ондраш звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення серії НК № 805749 від 25.09.2018 року про накладення відносно ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вказаною постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_2 25 вересня 2018 року о 22:40 годин, керуючи автомобілем Skoda Superb, номерний знак NGT 930, порушив вимоги п. 14.6а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, а саме «обгін на перехресті заборонено», оскільки, рухаючись на перехресті вул. Мукачівська та вул. Лоняї в м. Берегово здійснив обгін автомобіля. Скаржник вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад вказаного правопорушення, так як він здійснив обгін вже після перехрестя, тоді як твердження відповідача є хибними та нічим не підтверджені. У звязку з наведеним, ОСОБА_2 просить скасувати постанову від 25.09.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, однак подав заяву про те, що просить розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити (а. с. 10).

Відповідач інспектор СРПП Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що, патрулюючи вулицями м. Берегова разом з інспектором Самкіним В.В., ними було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2, який здійснив обгін на перехресті вулиць Мукачівська та Лоняї в м. Берегово. Пояснив, що водій ОСОБА_2 спочатку визнав вчинення ним порушення, а коли зрозумів, що відносно нього буде винесено постанову, почав пояснювати, що порушення він не вчиняв та здійснив обгін, проїхавши перехрестя. При цьому пояснив, що відеозапису порушення з його нагрудної камери немає, оскільки така була вимкнена. Зазначив, що він вмикає свою нагрудну камеру тільки при наявності конфліктної ситуації і хоча словесний конфлікт з ОСОБА_2 виник, однак він був незначний. Також додав, що, крім показів свідка, докази вчинення ОСОБА_2 правопорушення відсутні. Заперечив проти задоволенні позову та просив відмовити в такому.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_3 пояснив, що він патрулював разом з ОСОБА_1, коли було зупинено автомобіль ОСОБА_2 за порушення ПДР. Також пояснив, що останній здійснив обгін на перехресті і після зупинки водія, останній заперечував вчинення правопорушення, а згодом підтвердив, що все-таки порушив ПДР. Зазначив, що нагрудна камера була в нього, а в інспектора Олаха В.Я. така була відсутня. Додав, що він вмикає камеру тільки в разі наявності певного конфлікту.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 805749 від 25.09.2018 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення вимоги п. 14.6а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, «обгін на перехресті заборонено» (а. с. 6).

Так, згідно з п. 14.6а Правил дорожнього руху, обгін на перехресті заборонено. Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил обгону.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, оскільки позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення, відповідач зобовязаний подати докази на спростування таких заперечень.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2, відповідач не навів будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесення ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому, покази свідка ОСОБА_3 та пояснення відповідача містять розбіжності щодо розташування нагрудної камери та подій, що відбувались після зупинки транспортного засобу водія ОСОБА_2

Крім того, суд критично сприймає покази свідка ОСОБА_3, оскільки такий також є інспектором поліції, отже заінтересованою особою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може закріплювати, зокрема, на форменому одязі автоматичну фото- і відеотехніку з метою, зокрема, фіксування правопорушення.

Також, п. 3.3 Розділом ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, встановлено, що нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами.

В даному випадку поліцейським не було зафіксовано порушення, відповідачем не надано суду будь-яких доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Із змісту адміністративного позову вбачається, що позивач ОСОБА_2 заперечує факт порушення ним Правил дорожнього руху. Незважаючи на заперечення водієм факту порушення ПДР, при винесенні оскаржуваної постанови інспектором, всупереч ст. 245 КУпАП, не було вжито заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідженні всіх обставин справи. Відповідачем не надано доказів, зокрема пояснень інших учасників руху, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і відеозапису на підтвердження факту вчинення позивачем вказаного правопорушення суду.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищенаведене, заперечення позивача щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, дає підстави суду дійти висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 14.6а Правил дорожнього руху не надано. Не надано до суду і письмовий відзив.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення суду надано не було, не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини відсутні, суд приходить до висновку, що наведене є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 805749 від 25.09.2018 року, відносно ОСОБА_2 і закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 247, 287 КУпАП, ст. 20, ч. 2 ст. 71, ст. ст. 241, 246, 286, 293, 295 КАС України, суд

рішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 Ондраша до інспектора СРПП Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 805749 від 25.09.2018 року, відносно ОСОБА_2 Ондраша у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 Ондраша за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дата складання повного тексту рішення 19 жовтня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через цей районний суд, з урахуванням положення п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4