Справа № 0640/3710/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Житомир

справа № 0640/3710/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, як потерпілому 3 категорії;

- зобов"язати відповідача призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку, як потерпілому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з моменту звернення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що набув права на призначення пільгової пенсії за віком, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки з 1985 року по даний час проживає та довгий час працював на територіях радіоактивного забруднення, має посвідчення особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Подані ним, при зверненні до відповідача, документи не викликають сумнівів щодо його проживання та роботи на територіях радіоактивного забруднення. Інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії відповідачем не наведено, а тому, вважає, що відмова відповідача у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку є необґрунтованою.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем 06.08.2018, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву від 20.08.2018 за вх.№17226/18.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначає, що позивачу було правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком на умовах, визначених ч.2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку, як особі, яка постійно проживала чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки документи, що були подані позивачем до органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії, підтверджують що позивач працював в зоні посиленого радіологічного контролю (4 зона) з 02.01.1986 по 01.03.2012, проживав у зоні посиленого радіологічного контролю (4 зона) з 15.10.1992 по теперішній час. Проте відсутні первинні документи, що підтверджують факт постійного проживання (роботи) позивача не менше 3-х років у зоні гарантованого добровільного відселення (3 зона) станом на 01.01.1993, що в свою чергу не дає право на призначення пенсії зі зменшення пенсійного віку. Тому, просить у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ухвалою суду від 12.09.2018 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.10.2018.

04 жовтня 2018 року до суду прибув представник позивача, проте перед початком судового засідання, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач свого повноважного представника до суду не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 03.10.2018 надіслав до суду заяву за вх.№19985/18 в якій просить розгляд справи проводити без участі його представника.

Зважаючи на подані представниками сторін заяви, керуючись приписами ч.9 ст.205 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.258 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення серії НОМЕР_1 громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, видане Житомирською обласною радою 09.08.1994 (а.с.9).

Відповідно до довідки Коростенсько-Лугинського об"єднаного районного військового комісаріату Житомирської області №2214 від 29.05.2018 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на військовому обліку Коростенського ОМВК з 16.12.1985 по 03.09.1992 та був знятий у Поліську сільську раду Коростенського району 15.10.1992 (а.с.8).

Вказані відомості підтверджуються відповідними записами у військовому квитку позивача серії НОМЕР_2 (а.с.10-13).

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 15.10.1992 по 26.09.2001 проживав в с.Чолівка, Коростенського району Житомирської області, з 26.09.2001 по даний час проживає в м.Коростень Житомирської області (а.с.18-19).

Вказані відомості про місце проживання позивача підтверджуються довідкою Публічного акціонерного товариства «Коростенська спеціалізована пересувна механізована колона» (далі ПАТ «Коростенська СПМК») від 07.06.2018 №22 (а.с.36).

Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.01.1986 по 01.03.2012 працював в Коростенській ПМК-1.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 . Коростенська ПМК-1 з 15.01.1988 перейменована в Коростенська СПМК, яка з 31.01.1996 перейменована у ВАТ «Коростенська СПМК», як з 14.12.2011 перейменовано в ПАТ «Коростенська СПМК» (а.с.14-17).

07 червня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка постійно проживала (працювала) у зоні гарантованого добровільного відселення та є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Листом від 15.06.2018 №5291/03-1 Коростенське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 , що згідно з рішенням комісії №1853 від 07.06.2018 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку з тих підстав, що у наданій позивачем довідці №22 від 07.06.2018 зазначено лише про період проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю (м.Коростень) з 15.10.1992 по теперішній час, проте довідки про період проживання позивача з 26.04.1986 по 03.08.1992 в АДРЕСА_1 не надано. Отже за наданими документами станом на 01.01.1993 відсутні основні умови проживання або роботи в зоні гарантованого добровільного відселення на 01.01.1993, згідно з ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.7).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 частини першої статті 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон) до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Згідно з ч.3 ст.65 Закону посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 55 Закону визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами частини 1 статті 55 Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема,

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, - зменшення віку передбачено - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Згідно зі статтею 55 Закону призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Відповідно до пункту 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи.

Відповідно до підпункту "ґ" пункту 7 зазначеного Порядку №22-1 документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

При цьому, згідно з пунктом 38 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що документами, які підтверджують право позивача на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на шість років є: паспорт громадянина України, посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи 3 категорії (зона безумовного або гарантованого добровільного відселення), трудова книжка та довідка про періоди проживання або роботи на цій території.

Позивачем на підтвердження права на зниження пенсійного віку надано до органу Пенсійного фонду України наступні документи: посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3); трудова книжка серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 ; довідка №22 від 07.06.2018 видана Публічним акціонерним товариством "Коростенська спеціалізована пересувна механізована колона"; довідка №586 від 29.05.2018, видана Ремонтно-експлуатаційним підприємством №1; військовий квиток серії НОМЕР_2 .

Суд звертає увагу, що позивач з 15.10.1992 по 26.09.2001 проживав с.Чолівка Коростенського району Житомирської області.

У довідці №586 від 29.05.2018 Ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 зазначено, що видати довідку позивача про періоди його проживання з 16.12.1985 по 03.09.1992 за адресою АДРЕСА_2 немає можливості, внаслідок відсутності оригіналу будинкової книги та відсутності даних в дублікаті діючої домової книги (а.с.37).

Проте суд звертає увагу, що відповідно до довідки №2214 від 29.05.2018 позивач перебував на військовому обліку Коростенського об"єднаного міського військового комісаріату з 16.12.1985 по 03.09.1992 (а.с.8).

Відповідно до Інструкції Генерального штабу Збройних Сил СРСР від 5 березня 1986 року "Про порядок обліку військовозобов`язаних і призовників на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах", яка була чинною на момент перебування позивача на військовому обліку в період з 1985 по 1992 роки, передбачено, що військовий облік усіх військовозобов`язаних і призовників провадиться за місцем їх проживання.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 с.Чолівка Коростенського району Житомирської області віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона), проте м.Коростень віднесено до зони гарантованого добровільного відселення (3 зона).

Тобто, за сукупністю наявних у справі матеріалів та наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Конституційний Суд України у рішенні №8-рп/2005 від 11.10.2005 у справі №1-21/2005 визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося звуження прав, зокрема, звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

З огляду на викладене зокрема, зміст та обсяг досягнутих та наданих соціальних гарантій не може бути позбавлено шляхом неможливості доведення правомірності наявного у позивача права на користування соціальною пільгою.

Оскільки на час звернення до відповідача, належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і воно вказує на те, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Таким чином, оскільки позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, то має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 6 років після досягнення 54 років, встановленого для одержання державних пенсій, та свідчить про безпідставність відмови відповідача у її призначенні.

При цьому, суд зазначає, що подані позивачем документи в їх сукупності підтверджуєть право позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії відповідачем не наведено, а тому, суд вважає, що дії відповідача, щодо відмови у призначенні позивачу пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порушують конституційне право позивача на пенсійне забезпечення та соціальний захист, а отже є протиправною.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки сторонами не заперечувалось, що позивач звернувся до відповідача із заявою - 07.06.2018, проте враховуючи дату народження позивача 30.06.1964, така пенсія повинна бути призначена з 01.07.2018, тобто зі зменшення пенсійного віку на 6 років.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те що, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, з урахуванням висновків суду викладених вище, суд дійшов до висновку, про обґрунтованість позовних вимог та як наслідок, їх задоволенню частково.

В силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 704,80 грн підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідн. номер НОМЕР_5 ) до Коростенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Грушевського, буд.16/1, м.Коростень, Житомирська область, 11501, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Коростенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (ідн. номер НОМЕР_5 ) пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, як громадянину, який потерпів від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов"язати Коростенське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () призначити ОСОБА_1 (ідн. номер НОМЕР_5 ) пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, як громадянину, який потерпів від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.07.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () на користь ОСОБА_1 (ідн. номер НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 704 (сімсот чотири) грн 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко