Справа № 0940/1657/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2018 р. справа № 0940/1657/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017 та зобов'язання здійснити такий перерахунок пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017 із урахуванням виплачених сум, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач, ОСОБА_1.) 12.09.2018 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі по тексту також - відповідач, Управління ПФУ в м. Івано-Франківську) про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017 та зобов'язання здійснити такий перерахунок пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017 із урахуванням виплачених сум.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Івано-Франківську та з 01.01.2018 отримує пенсію по втраті годувальника, а також з 02.01.2018 державну соціальну допомогу в органі соціального захисту відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам". Позивачу з 01.01.2004 перерахована пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". У зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька - ОСОБА_2, який перебував на обліку в Управлінні ПФУ в м. Івано-Франківську та отримував пенсію по віку, позивач 04.12.2017 звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності з дитинства на пенсію по втраті годувальника. В свою чергу, відповідачем з 01.01.2018 розпочато виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника. З урахуванням вказаних обставин позивач, 25.05.2018, звернувся із заявою до Управління ПФУ в м. Івано-Франківську щодо проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017, посилаючись при цьому на положення пункту "б" частини 1 статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якого, на переконання позивача, пенсія по втраті годувальника призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Проте, відповідач, листом від 01.06.2018 за №227/0-15 повідомив позивача, що перевід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника здійснюється з дня подання відповідної заяви. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Таку відповідь органу пенсійного фонду, ОСОБА_1 вважає неправомірною та безпідставною відмовою щодо здійснення перерахунку пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017, тобто за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Відтак просив позов задовольнити в повному обсязі.

На підставі статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту також - КАС України) ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін (а.с.1-2).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов в суд із відповідними письмовими доказами 27.09.2018 (а.с.42-43, 26-36). У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, оскільки ОСОБА_1, як зазначив відповідач, помилково трактує статтю 83 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вважаючи, що пенсія по втраті годувальника, призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто в даному випадку з 01.01.2017. Зазначив, що пунктом 3 частини 1 статті 45 вказаного Закону чітко визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. Однак, позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника 04.12.2017, тобто через 50 місяців після виникнення у нього такого права. Таким чином, Управління ПФУ в м. Івано-Франківську правомірно здійснено перевід ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника саме з моменту подання останнім заяви, тобто з 04.12.2017. З наведених підстав, відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, відзив на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 23.09.1991 року призначено пенсію по інвалідності І групи, як інваліду з дитинства відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується заявою про призначення пенсії від 23.09.1991, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 28).

Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії за №055449, ОСОБА_1 з 01.06.2000 встановлено другу групу інвалідності безстроково (а.с. 15).

У зв'язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2004 здійснено перерахунок пенсії позивача у відповідності до норм вказаного Закону, про що свідчить наявне в матеріалах адміністративної справи розпорядження від 18.11.2004 за №139401 (а.с. 36).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 04.10.2013), який перебував на обліку в Управлінні ПФУ в м. Івано-Франківську та отримував пенсію за віком, та з яким, на час смерті останнього, разом проживав позивач (а.с. 16, 17, 18-19, 20-21).

ОСОБА_1, у зв'язку із смертю свого батька, 04.12.2017 звернувся до Управління ПФУ в м. Івано-Франківську із заявою про переведення з пенсії по інвалідності з дитинства на пенсію по втраті годувальника (а.с. 31).

В свою чергу, відповідачем здійснено перевід ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності з дитинства на пенсію по втраті годувальника з дня подання такої заяви, тобто з 04.12.2017, про що свідчить розпорядження Управління ПФУ в м. Івано-Франківську від 25.12.2017 за №139401 (а.с. 32).

25.05.2018 позивач звернувся до Управління ПФУ в м. Івано-Франківську із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017, посилаючись на пункт "б" частини 1 статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", положеннями якого передбачено, що пенсія по втраті годувальника, призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією (а.с. 13).

Натомість відповідач, листом від 01.06.2018 за №227/0-15 повідомив позивача, що згідно заяви позивача від 04.12.2017 та у відповідності до пункту 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", здійснено перевід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника з 04.12.2017, тобто з дня подання заяви. Іншого чинним законодавством не передбачено. Додатково повідомили, що відповідно до статті 10 даного Закону, особі яка має право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором (а.с. 11-12).

Вважаючи таку відмову органу пенсійного фонду протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-ІV (далі по тексту також - Закон №1058-ІV), Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі по тексту також - Закон №1788-ХІІ), інших Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов'язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

09.07.2003 прийнято Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01.01.2004 та який згідно преамбули, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 1 січня 2004 року Закон №1058 є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону визначено поняття пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно положень статті 9 Закону №1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку із втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 10 даного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_5 (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 3 статті 36 Закону №1058-IV члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

За змістом абзацу 1 частини 3 статті 45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Виходячи з послідовного аналізу наведених правових норм, слід зазначити, що призначення особі пенсії по втраті годувальника можливе за одночасної наявності двох таких умов у їх сукупності - непрацездатність цієї особи (наявність інвалідності або досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону) та перебування на утриманні померлого годувальника (перебування на повному утриманні померлого годувальника або одержання від нього допомоги, що була постійним і основним джерелом засобів до існування). При цьому, обидві ці умови мають існувати саме на момент смерті годувальника.

Отже, непрацездатний член сім'ї померлого годувальника, для якого його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, та який й сам одержує пенсію, має право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, подавши при цьому відповідну заяву, документи про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших додаткових документів.

Як уже зазначалось судом вище, ОСОБА_1, згідно поданої ним заяви, Управлінням ПФУ в м. Івано-Франківську переведено з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника з 04.12.2017 - з дня подання заяви. Проте, як вважає позивач, його пенсія підлягає перерахунку з 01.01.2017, тобто за 12 місяців перед зверненням за пенсією відповідно до пункту "б" частини 1 статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Аналогічні норми вказаного Закону визначені статтею 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавець розмежовує поняття призначення пенсії та переведення з одного виду пенсії на інший, при цьому зазначаючи з якого часу здійснюється призначення пенсії та переведення на інший вид пенсії.

Тобто, якщо непрацездатний член сім'ї померлого годувальника, на момент виникнення у нього права на призначення пенсії по втраті годувальника, не перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та не отримує пенсії, та звернувся вперше за призначенням пенсії по втраті годувальника, то така особа має право на призначення такої пенсії за 12 місяців, що передують дню звернення (дню подання заяви про призначення).

Якщо ж непрацездатний член сім'ї померлого годувальника на момент його смерті перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та отримує пенсію, та має бажання отримувати пенсію по втраті годувальника, звернувшись із відповідною заявою, то в такому випадку є зміна виду пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії на інший, при цьому таке переведення провадиться з дня подання відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, ОСОБА_1 вперше призначено пенсію по інвалідності І групи - 23.09.1991 року, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначена обставина підтверджується заявою про призначення пенсії від 23.09.1991 та протоколом засідання комісії по призначенню пенсії №8/549 від 27.09.1991 (а.с. 28, 30).

На момент звернення позивача із заявою від 04.12.2017 про перехід на пенсію у разі втраті годувальника, ОСОБА_1 перебував на обліку в Управлінні ПФУ в м. Івано-Франківську та отримував пенсію по інвалідності, як інвалід ІІ групи, про що свідчить наявне в матеріалах справи розпорядження №139401 від 25.12.2017, а також заява позивача про перерахунок пенсії від 25.05.2017 (а.с. 13, 32).

Вказана обставина не заперечується позивачем.

Таким чином, Управління ПФУ в м. Івано-Франківську при зверненні позивача 04.12.2017 із відповідною заявою, здійснило перевід ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, так як така особа виявила бажання змінити вид пенсії та таке право визначене положеннями абзацу 2 частини 3 статті 36 Закону №1058-IV.

При цьому, переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, відповідачем здійснено з 04.12.2017 - дня подання позивачем відповідної заяви, тобто у відповідності до вимог частини 2 статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, з приводу того, що положеннями статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено термін на подання заяви про перевід на пенсію по втраті годувальника, а отже позивач повинен був звернутися із відповідною заявою до органу пенсійного фонду в період з 04.10.2013 по 04.10.2014, так як відповідач невірно трактує дану норму Закону.

Слід відзначити, що норми статті 83 вказаного Закону не встановлюють термін на подання відповідної заяви про призначення пенсії по втраті годувальника, а визначають час, з якого непрацездатний член сім'ї померлого годувальника, має право на призначення пенсії у разі втрати годувальника.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до переконання, що Управління ПФУ в м. Івано-Франківську, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017, діяло правомірно, згідно норм чинного законодавства.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017 та зобов'язання здійснити такий перерахунок пенсії по втраті годувальника з 01.01.2017 із урахуванням виплачених сум, до задоволення не підлягають.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, як інвалід ІІ групи на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", та ним не понесені витрати по сплаті судового збору, учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), АДРЕСА_1

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 20550895), вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.