Справа № 821/1261/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1261/18
15 год. 39 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю представників

позивача - Динюк І.Р.

відповідача - Єгорова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" до Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

02 липня 2018 року до суду звернулося Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" ( далі - позивач, ДП "ХМТП") з позовом до Запорізького управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ( далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Запорізького управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що виразилась у невиконанні вимог законодавства в частині підготування висновку про повернення Державному підприємству "Херсонський морський торговельний порт" надміру сплачених сум грошових зобов'язань зі сплати частини чистого прибутку (доходу), який підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, в розмірі 7 645 040,94 грн. (сім мільйонів шістсот сорок п'ять тисяч сорок грн.. 94 коп.) та подання такого висновку для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку, визначеному ст. 43 Податкового кодексу України.

- зобов'язати Запорізьке управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати висновок про повернення Державному підприємству "Херсонський морський торговельний порт" надміру сплачених сум грошових зобов'язань зі сплати частини чистого прибутку (доходу), який підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, в розмірі 7 645 040,94 грн. (сім мільйонів шістсот сорок п'ять тисяч сорок грн.. 94 коп.) з відповідного бюджету та подати такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку, визначеному ст. 43 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 06.07.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.07.2018 р.

Протокольною ухвалою суду від 25.07.2018 року вирішено замінити первісного відповідача Запорізьке управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на належного - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби ( далі - відповідач, Офіс великих платників податків ДФС) та відкладено розгляд справи до 06.08.2018 р.

Протокольною ухвалою суду від 06.08.2018 р. вирішено продовжити строк підготовчого провадження та оголосити перерву у підготовчому засіданні до 24.09.2018 р. у зв'язку з витребуванням від Офісу великих платників податків ДФС додаткових доказів.

Протокольною ухвалою суду від 24.09.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 03.10.2018 р.

Ухвалою суду від 03.10.2018 р. закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує обставинами викладеними в позові та відповіді на відзив, згідно яким станом на 25.06.2018 р. за ДП "ХМТП" обліковується переплата з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств, що перераховується до державного бюджету в сумі 7 645 040,94 грн., яка виникла в результаті подання розрахунків частини чистого прибутку на зменшення нарахованої суми внаслідок збиткової діяльності за 9 місяців 2017 р. на суму 3 947 190,00 грн. та за 4 квартал 2017 рік на суму 3 697 850,00 грн., та підтверджується витягом з електронного кабінету платника податків "Частина чистого прибутку 2017 р". Позивач, вказує, що протягом лютого - червня 2018 р. неодноразово звертався до відповідача з заявами про повернення на розрахунковий рахунок ДП "ХМТП" вказаної суми, як надміру сплаченої суми грошових зобов'язань, проте всупереч статті 43 Податкового кодексу України, Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 року № 1146 фіскальний орган своїми неодноразовими відповідями, одночасно не відмовляючи у відшкодуванні надмірно сплачених коштів чистого прибутку (доходу) та не повертаючи спірну суму переплати, вчинив протиправну бездіяльність. Щодо доводу відповідача про невідповідність заявленого порядку повернення надмірно сплачених коштів чистого прибутку (доходу) вимогам ст. 43 ПК України, то позивач вважає його безпідставним, оскільки відповідач не вказує на альтернативний порядок, який на його думку, не було дотримано позивачем при звернення з такою вимогою. Крім того, позивач вказує, що приписами пункту 1 вказаного Порядку наведено перелік правовідносин, щодо яких дія цього Порядку не поширюється, і до цього переліку не віднесено саме повернення надміру сплаченого чистого прибутку (доходу), що свідчить про зворотне. Отже, позивач вважає, що саме ДФС контролює справляння чистого прибутку (доходу) державними парними підприємствами і тому у нього були усі законні підстави для складення висновку для повернення коштів з бюджету, що доводить його протиправну бездіяльність.

Відповідач у відзиві на позов та додаткових поясненнях заперечує проти позову, вказуючи на те, що відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходу Державного бюджету України, належить, зокрема, частина чистого прибутку ( доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) товариств, у статутних капіталах яких є державна власність. Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2911 року № 138, згідно якому частина чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями сплачується до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств, відповідно до Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), який подається до фіскальних органів у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств. Відповідач вказує, що ст. 43 ПК України передбачено, що платнику підлягають поверненню помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання. При цьому, п.п. пп. 14.1.39 ст. 14 ПК України визначено, що, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету, зокрема, як податкове зобов'язання. Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий ігент, повинен сплатити до відповідного бюджету, як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Відповідач зазначає, що статтями 8 - 10 ПК України визначено виключний перелік встановлених в Україні загальнодержавних та місцевих податків і зборів, які регулюються ПК України, в якому відсутній такий платіж як частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону. Отже, за позицією відповідача частина чистого прибутку державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету не є грошовим зобов'язанням в розумінні ПК України, тому питання щодо повергнення коштів не регулюються ст. 43 ПК України.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" є державним унітарним транспортним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, що засноване на державній власності, та входить до сфери управління Міністерства транспорту та зв'язку України ( копія статуту ДП " ХМТП " наявна в матеріалах справи).

На момент розгляду справи, ДП " ХМТП " за платежем 21010100 "Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднаннями " має переплату у розмірі 7 645 040,94 грн., яка виникла в результаті подання Розрахунків частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднаннями по наступним періодам: за три квартали 2017 р. (вх. від 01.11.2017 р. № ) у розмірі 3 947 190,00 грн.; за 2017 рік (вх. від 08.02.2018 р. №) у розмірі 3 697 850,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями розрахунків частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями" за 9 місяців 2017 р., за 2017 рік, та не заперечується відповідачем.

З пояснень представника позивача також з'ясовано, що вказана сума переплати виникла в результаті подання розрахунків частини чистого прибутку на зменшення нарахованої суми внаслідок збиткової діяльності ДП " ХМТП ".

26 лютого 2018 року листом за № 07-38/36 позивач звернувся до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з проханням повернути на розрахунковий рахунок ДП " ХМТП " кошти в сумі 7 645 040,94 грн., які складають переплату частини чистого прибутку державних унітарних підприємств та наявні на особовому рахунку ДП " ХМТП ".

Листом - відповіддю від 23.03.2018 р. за № 13219/10/28-10-47-02-17 Запорізьке управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, серед іншого, повідомило ДП "ХМТП", що з метою погодження перерахування надміру сплачених частини чистого прибутку державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону ( код бюджетної класифікації 21010100) на розрахунковий рахунок ДП "ХМТП", направлено лист до Офісу великих платників ДФС. Додатково повідомлено, що можливість перерахування переплати з частини чистого прибутку державних унітарних підприємств, що вилучається до бюджету, на розрахунковий рахунок ДП "ХМТП" буде розглянуто у квітні 2018 р.

23.05.2018 р. позивач звернувся до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з вимогою підготувати висновок про повернення ДП "ХМТП" надміру сплачених сум грошових зобов'язань зі сплати частини чистого прибутку (доходу), який підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями в сумі 7 645 040,94 грн. з відповідного бюджету та подати такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку визначеному ст.. 43 Податкового кодексу України.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби листом від 06.06.2018 р. за № 23792/10/28-10-47-10 повідомив позивача про те, що платіж частина чистого прибутку не є грошовим зобов'язанням в розумінні ПКУ, тому питання щодо повернення коштів не регулюються ст.. 43 ПК України.

Вважаючи, що всупереч вимогам чинного законодавства Запорізьке управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби не розглянуло заяви ДП "ХМТП" про повернення переплати з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств, що перераховується до державного бюджету в сумі 7 645 040,94 грн. протягом тривалого терміну та враховуючи, що кошти на розрахунковий рахунок ДП "ХМТП" Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби не перераховано, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, які є предметом розгляду даної справи, внормовувались положеннями Бюджетного та Податкового Кодексів України, Законом України " Про управління об'єктами державної власності" від 21 вересня 2006 року № 185-V та нормативними актами, прийнятими на їх виконання.

Так, згідно з пунктом 17 статті 29 Бюджетного Кодексу України до доходів загального фонду Державного бюджету України належить частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Особливості відрахування державними підприємствами частини прибутку (доходу) до Державного бюджету України встановлено статтею 111 Закону України " Про управління об'єктами державної власності" від 21 вересня 2006 року № 185-V (Закон № 185-V), відповідно до якої таке відрахування відбувається у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим частини 5 ст. 11 цього Закону України "Про управління об'єктами державної власності" встановлено, що господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов'язана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацами четвертим-сьомим частини 5 цієї статті, господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних капіталах.

Господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків, сплачують дивіденди безпосередньо до Державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, у розмірі базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, але не менше 30 відсотків, пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у статутних капіталах господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій.

На суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно.

Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 (далі - Порядок № 138).

Пунктом 1 Порядку № 138 визначено, зокрема, що частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Згідно з пунктом 2 цього Порядку, частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначені положеннями ст. 43 ПК України.

Отже, з назви вказаної статті ПК України вбачається, що поверненню підлягають грошові зобов'язання у разі їх помилкової або надмірної сплати.

Статтею 14 ПК України визначено поняття, які вживаються цим Кодексом в такому значенні, зокрема,

- грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 цієї статті);

- податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.56 пункту 14.1 цієї статті).

- надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату (підпункт 14.1.115 пункту 14.1 цієї статті).

Отже, суд вважає, що спірна суму частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету не є надміру сплаченою, оскільки самостійно визначена ДП "ХМТП" відповідно до розрахунків частини чистого прибутку (доходу), за 9 місяців 2017 р., за 2017 рік, які подані до фіскального органу разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, а тому такі суми є узгодженими.

Також суд вважає, що спірні кошти не є помилково сплаченими, оскільки помилково сплачені грошові зобов'язання, за правилами підпункту 14.1.182 статті 14 Податкового кодексу України, це суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

На виконання положень ст. 43 ПК України наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09. 2013 за №1650/24182, затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Згідно з п. 5 вказаного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Контроль за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету частини чистого прибутку закріплено за органами державної фіскальної служби постановою КМУ від 16.02.2011 р. N 106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету".

При цьому, суд вважає, що покладення на контролюючі органи повноважень щодо обліку таких платежів, а також сплата його до державного бюджету України, не змінює правової природи такого платежу.

Крім того, перелік загальнодержавних податків та зборів, а також місцевих податків встановлено ст.ст. 9 та 10 ПК, проте, частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету не віднесено у жодного з цих переліків, що підтверджує його правове визначення, відмінне від податкового платежу.

Враховуючи нормативні визначення вищевказаних понять (податкове зобов'язання, грошове зобов'язання, надміру сплачені грошові зобов'язання), суд вважає, що частина чистого прибутку не є податковим платежем, у розумінні норм ПК України, оскільки не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків.

Даний висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зробленим у постанові від 01.08.2018 р. у справі № 826/19797/16, адміністративне провадження № К/9901/35737/18.

Відповідно до ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, вимога ДП " ХМТП " про повернення переплати з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств, що перераховується до державного бюджету в сумі 7 645 040,94 грн. із посиланням на ст. 43 ПК не відповідає змісту вищевказаної норми, дія якої поширюється виключно на випадки помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 139, 241-246 КАС України, суд -

постановив:

У задоволенні позову Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" (місце знаходження 73000, м. Херсон, пр.. Ушакова, буд. 4, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12 жовтня 2018 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 8