Справа № 2540/2734/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року Чернігів Справа № 2540/2734/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

за участі секретаря - Андрушко І.М.,

представника позивача - Допа В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 31.07.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 16 лютого 2018 року №1/ІІ/ХХУІ/1 про відмову ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій;

зобов`язати відповідача потворно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статус учасника бойових дій та прийняти за результатами їх розгляду рішення, яким надати йому статус учасника бойових дій.

Свої вимоги мотивує тим, що у період з 29.04.2015 по 28.05.2015 він був залучений до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області, тобто, був підпорядкованим керівнику антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а тому не міг виконувати інші функції та службові (бойові) завдання, окрім покладених на учасників антитерористичної операції. З огляду на зазначене, позивач вважає, що відмова Комісії Міністерства внутрішніх справі України з розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій не ґрунтується на вимогах закону та є безпідставною.

Ухвалою суду від 03.08.2018 у справі відкрито провадження в справі та призначено слухання справи за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано строк для надання відзиву на позовну заяву в 15-ти денний термін з моменту отримання цієї ухвали. Також сторонам було надано строк для подання відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

В межах встановленого строку відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог та зазначає, що позивачем не було надано належних доказів безпосередньої його участі у антитерористичній операції. На розгляд Комісії не було надано наказ керівника АТЦ при СБУ про безпосереднє залучення позивача до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь позивача у виконанні завдань антитерористичної операції в:районах її проведення. Також на розгляд Комісії не було надано жодних доказів, що під час перебування у районах проведення антитерористичної операції позивач, виконував бойові (службові) завдання в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником. Відсутні також витяги з бойових наказів,: бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджували б факт участі позивача в безпосередньому зіткненні та вогневому контакті з противником, проведення розвідувальних заходів. Таким чином, за відсутності належних доказів відповідно до вимог Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 Комісія не мала правових підстав для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, в якому просив визнати поважними причини пропуску строку подання доказів по справі, а саме витягу з наказу Управління МВС України в Чернігівській області від 23.04.2015, копії книги розстановки нарядів суб`єктів боротьби з тероризмом антитерористичної операції на території Харківської, Донецької та Луганської областей № 392 ДСК за період з 30.04.2015 по 29.05.2015. Як на причину пропуску строку подання доказів по справі представник позивача посилається на те, що відзив позивачем було отримано після закінчення підготовчого провадження. Суд визнав причину пропуску строку поважною та долучив вказані матеріали до справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про слухання справи у його відсутність не надав. За наведених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді оперуповноваженого СКП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Згідно наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 23.04.2015 № 150 о/с дск старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_1 було відряджено у службове відрядження до Харківської області та зони проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганських областях з 29.04.2015 терміном на один місяць (а.с. 62). ОСОБА_1 було видано посвідчення про відрядження 29.04.2015 №72 (а.с. 15,16).

Відповідно до наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 28.05.2015 № 148 майора міліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області, вважати таким, що перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Представником позивача додано до матеріалів справи копії книги розстановки нарядів суб`єктів боротьби з тероризмом антитерористичної операції на території Харківської, Донецької та Луганської областей № 392 ДСК за період з 30.04.2015 по 29.05.2015 з якої вбачається, що позивач залучався до участі у бойових завданнях, йому видавалася зброя, набої, шолом, бронежилет, зокрема на блокпостах Василівка, Почаївка та у супроводі колон бойової техніки з 01.05.2015 по 29.05.2015.

Згідно довідки від 28.05.2015 № 1/12283, виданої Ізюмським міськвідділом ГУМВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_1 , старший оперуповноважений сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області дійсно в період з 29.04.2015 по 28.05.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції. Забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підставою для видачі цієї довідки визначено накази керівника Антитерористичного центру Служби безпеки України від 06.04.2014 № 33/55т, від 08.04.2014 №33/75т, наказ МВС України від 23.04.2015 №736 о/с дск та наказ УМВС України в Чернігівській області від 23.04.2015 №150 о/с дск, витяг із наказу Першого заступника керівника АТЦ при СБУ (по стройовій частині) від 28.05.2015 №148, посвідчення про відрядження від 29.04.2015 №72, книги розстановки нарядів суб`єктів боротьби з тероризмом антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 30.04.2015 №392.

ОСОБА_1 звернувся до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни із заявою про надання статусу учасника бойових дій. До заяви позивачем було додано довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, витяг з наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ, витяг з наказу УМВС України в Чернігівській області, копію посвідчення про відрядження, згоду на обробку персональних даних, копію паспорту та ідентифікаційного номеру. Зазначене підтверджується листом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 01.10.2018 № Д-371аз/124/05/20-2018 (а.с. 82-83).

Згідно рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 16.02.2018 1/II/ХХVI/1 ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій на підставі п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, завтердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 та пунктів 2, 4 Розділу II Положення про комісію МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.08.2016 № 868.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413), Положенням про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 серпня 2016 року №868 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за №1271/29401 (далі - Положення №868).

У відповідності до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Абзацом 2 пункту 2 Порядку №413 встановлено, що статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, абзацом 1 пункту 2-1 цього ж Порядку передбачено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ (пункт 3 Порядку №413).

Згідно з пунктом 4 Порядку №413, Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення- витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається Комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, ДФС (далі - комісія) (абз. 1, 2 пункту 5 Порядку №413).

У відповідності до пунктів 6 та 8 Порядку №413, для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Комісії інформують у місячний строк Державну службу у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про осіб, яким надано статус учасника бойових дій, за формою згідно з додатком 3.

Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.

Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та у місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії.

У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.

Крім того, Положенням №868 визначено основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни державних службовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України та працівників територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, інших осіб, визначених чинним законодавством (далі - працівники МВС), а також організацію її роботи.

Пунктами 1, 2 Розділу І Положення №868 передбачено, що Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі - Комісія) утворюється в апараті МВС наказом МВС з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій, учасника війни працівникам МВС. У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України та цим Положенням.

Розділом ІІ Положення №868 визначено основні завдання та права Комісії, зокрема, з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право:

1) вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України та керівниками територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, іншими особами, визначеними чинним законодавством (далі - керівники підрозділів), чи подані особисто; 2) заслуховувати у разі потреби працівників МВС, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів; 3) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання; 4) брати до уваги докази, пропозиції та рекомендації комісій, створених в центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України, під час вивчення матеріалів щодо надання статусу учасника війни працівникам МВС; 5) повертати документи керівникам підрозділів для подальшого доопрацювання; 6) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни; 7) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни; 8) повторно розглядати за рішенням Міністра внутрішніх справ України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій, учасника війни особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.

Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, учасника війни в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) (пункт 3 Розділу ІІ Положення №868).

Також, пунктом 4 Положення №868 передбачено, що Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі:

відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;

виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Рішення Комісії може бути оскаржено у судовому порядку (пункт 7 Розділу ІІ Положення № 868).

При цьому, Розділом ІІІ Положення №868 врегульовано особливості надання працівникам МВС статусу учасника бойових дій, учасника війни за участь в антитерористичній операції, а саме, Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про: 1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; 2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції; 3) перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Підтвердними документами для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документів про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни керівники підрозділів, у підпорядкуванні яких працівники МВС проходили службу чи працювали, у місячний строк після завершення виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України) зобов`язані подати на розгляд Комісії довідки за формою згідно з додатком 1 до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, та документи, зазначені в пунктах 1-3 цього розділу, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни. У разі якщо місце постійної дислокації підрозділу або установи, закладу знаходиться безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, керівники підрозділів подають документи на розгляд Комісії в місячний строк після призначення державних службовців, працівників МВС на відповідні посади.

У разі зміни спеціального звання або посади до матеріалів, що надсилаються на розгляд Комісії, керівники підрозділу додають довідки із зазначенням відповідних дати і номера наказу.

Усі матеріали, що надсилаються на розгляд Комісії, оформлюються із дотриманням вимог законодавства щодо захисту персональних даних і доступу до публічної інформації та завіряються у встановленому порядку керівником структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, керівником підрозділу кадрового забезпечення.

Звільнення особи зі служби не впливає на строки та якість підготовки і направлення відповідних матеріалів на розгляд Комісії. До матеріалів таких осіб додається довідка за підписом керівника підрозділу із зазначенням дати, номера наказу про звільнення.

Згідно з пунктом 4 Розділу V Положення № 868 результати засідання Комісії оформлюються протоколом не пізніше 3 робочих днів з дня його проведення.

Протокол підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні.

На підставі протоколу Комісією готується рішення про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни працівників МВС за формою, наведеною у додатку до цього Положення, підписується головою (його заступником) і секретарем Комісії та скріплюється гербовою печаткою Міністерства внутрішніх справ України.

З аналізу наведених норм слідує, що діючим законодавством України визначено чіткий та послідовний порядок вирішення Комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни питання щодо надання особі статусу учасника бойових дій або статусу учасника війни, у зв`язку з його участю у проведенні антитерористичної операції.

Таким чином судом встановлено, що позивач у період з 29.04.2015 по 28.05.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що безпосередньо підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою від 28.05.2015 № 1/12283, посвідченням про відрядження № 72 від 29.04.2015витягом з наказу УМВС України в Чернігівській області від 23.04.2015 № 150о/с дск, витягом з наказу керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 28.05.2015 № 148 та записами в книзі розстановки нарядів № 392 дск.

Зазначені документи відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 серпня 2016 року №868 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2016 року за №1271/29401 є підтвердними документами, що свідчать про участь позивача у бойових завданнях.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували вказані вище обставини.

Ці документи, а також накази керівника Антитерористичного центру Служби безпеки України від 06.04.2014 № 33/55т, від 08.04.2014 №33/75т, наказу МВС України від 23.04.2015 №736 о/с дск були надіслані на адресу Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, що підтверджується листом Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області.

Щодо посилань Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни на лист Штабу Антитеростичного центру при Службі безпеки України від 20.03.2017 № 33/5-2217, то суд не бере їх до уваги.

Зазначений лист передбачає, що для отримання статусу учасника бойових дій необхідна сукупна наявність наступних документів: посвідчення (наказ) про відрядження в район проведення АТО; наказ керівництва АТО або керівництва АТЦ при СБУ про залучення до проведення АТО; наказ про підпорядкування (по стройовій частині) командирів ОТУ або керівництва АТО . За наявністю всіх вказаних документів видається довідка про безпосередню участь особи в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності.

Суд звертає увагу, що лист Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 20.03.2017 № 33/5-2217 не є нормативно-правовим актом, який визначає підстави для отримання статусу учасника бойових дій. Крмі того, довідка про безпосередню участь в антитерористичній операції була отримана ОСОБА_1 та наявна в матеріалах справи.

Крім того, посилання відповідача на лист Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2017 № 33/7-8832 та архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України спростовуються записами в книзі розстановки нарядів № 392 дск, які свідчать про участь позивача у бойових завданнях.

З огляду на це, суд вважає, що у Комісії були наявні всі документи, які підтверджують те, що ОСОБА_1 захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, а отже має право на отримання статусу учасника бойових дій.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, про те, що відмова Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни у наданні позивачу статусу учасника бойових дій, викладена в рішенні від 16.02.2018 № 1/II/ХХVI/1 є безпідставною, прийнята не на підставах та в межах чинного законодавства. З огляду на зазначене, суд вважає, що від рішення відповідача 16.02.2018 № 1/II/ХХVI/1 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача потворно розглянути документи щодо надання ОСОБА_1 статус учасника бойових дій та прийняти за результатами їх розгляду рішення, яким надати йому статус учасника бойових дій, то суд вважає, що в частині вимог про зобов`язання комісії встановити позивачу статус учасника бойових дій позов не підлягає задоволенню.

Суд вважає, що оскільки такі дії відповідача по встановленню статусу учасника бойових дій утворюють дискреційні повноваження відповідача.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків. Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

В Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

За результатами розгляду заяви позивача про надання йому статусу учасника бойових дій, відповідач прийняв рішення, яким відмовив у наданні такого статусу, чим фактично реалізував свої дискреційні повноваження. Проте, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не може втручатися у ці повноваження виконавчих органів та перебирати на себе їх функції.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання надати статус учасника бойових дій ОСОБА_1 , розцінюються судом саме як вимога про втручання в дискреційні повноваження відповідача, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії. З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства та встановлених обставин даної справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість частини заявлених позивачем вимог.

Одночасно, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд, вважає, що позовна вимога про зобов`язання Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому статусу учасника бойових дій разом з доданими до неї документами у строки та в порядку, визначеному чинним законодавством є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 16.02.2018 № 1/II/ЧЧVI/1 про відмову ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій.

Зобов`язати Комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому статусу учасника бойових дій разом з доданими до неї документами у строки та в порядку, визначеному чинним законодавством.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відполвідач: Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни ( 01601, м. Київ, Центральна Частина Києва, вул. Академіка Богомольця, МСП 10).

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Кашпур