Справа № 2040/5725/18
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 р. № 2040/5725/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ломаги А.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Лантушенко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області незаконними та скасувати:

- від 04.06.2018 р. №-2026, яким визначена сума податкового зобов'язання за платежем орендна плата за землю з фізичних осіб за минулі податкові періоди: за 2015 р. на суму 34854,08 грн. та за 2016 р. на суму 43424,07 грн., всього на суму 78278,15 грн.;

- від 04.06.2018 р. №-2026, яким визначена сума податкового зобов'язання за платежем орендна плата за землю з фізичних осіб за минулі податкові періоди: за 2015 р. на суму 61301,90 грн. та за 2016 р. на суму 76374,92 грн., всього на суму 137676,82 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 04.06.2018 р. №-2026 та від 04.06.2018 р. №-2026, прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області, є незаконними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, отже підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 09.10.2018 р. о 14:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Згідно наданого до суду відзиву на позовну заяву пояснив, що оскаржувані в даній справі податкові повідомлення-рішення №-2026 від 04.06.2018 р. та №-2026 від 04.06.2018 р. є цілком законними та обґрунтованими, відповідають чинному податковому законодавству України, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 22.06.2018 року отримав від Головного управління ДФС у Харківській області наступні податкові повідомлення-рішення:

- №-2026 від 04.06.2018 р., яким визначена сума податкового зобов'язання за платежем орендна плата за землю з фізичних осіб за податкові періоди: за 2015 р. на суму 34854,08 грн. та за 2016 р. на суму 43424,07 грн., всього на суму 78278,15 грн.;

- №-2026 від 04.06.2018 р., яким визначена сума податкового зобов'язання за платежем орендна плата за землю з фізичних осіб за податкові періоди: за 2015 р. на суму 61301,90 грн. та за 2016 р. на суму 76374,92 грн., всього на суму 137676,82 грн.

Позивач, не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 та 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно із підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні

Таким чином, обов'язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата) (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК).

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 21 Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV "Про оренду землі" встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2001 р. між Резниківською сільською радою Вовчанського району Харківської області (в якості орендодавця) та ОСОБА_3 (в якості орендаря) укладено договір, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оплатне тимчасове користування земельну ділянку на умовах оренди на 25 років для вирощування сільськогосподарських культур. Земельна ділянка площею 49,7 га, в т.ч. ріллі - 49,7 га розташована в с. Бузове. (а.с.16).

Судом встановлено що, Вовчанською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 286.5 ст. 286 розділу XIII ПК України здійснено нарахування суми податкового зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку за 2014 р., 2015 р., 2016 р., за результатом якого складені податкові повідомлення-рішення №67-15 від 21.05.2014 р., №68-15 від 21.05.2014 р., №120-15 від 28.05.2015 р., №121-15 від 28.05.2015 р., №4245-13 від 20.05.2016 р., №4246-13 від 20.05.2016 р.

Вказані суми податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за податковими повідомленнями-рішеннями №67-15 від 21.05.2014 р., №68-15 від 21.05.2014 р., №120-15 від 28.05.2015 р., №121-15 від 28.05.2015 р., №4245-13 від 20.05.2016 р., №4246-13 від 20.05.2016 р. сплачені позивачем до бюджету, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями квитанцій. (а.с.24-29).

Головним управлінням ДФС у Харківській області листом від 15.06.2018 р. за вих.№6230/ФОП/20-40-13-05-15 повідомлено ОСОБА_3, що за результатами звірки проведено перерахунок податкових зобов'язань за 2015-2016 роки враховуючи вимоги ПКУ та сформовані податкові повідомлення-рішення на збільшення податкових зобов'язань з орендної плати за землю на суму 215954,97 грн.

Судом встановлено, що підставою винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень зазначено п. 286.5 ст.286 розділу ХІІ Податкового кодексу України.

Відповідно до п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Приписами пункту 288.7 ст. 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно з п. 287.2 ст. 287 ПК України, облік фізичних осіб-платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки щороку до 1 травня.

Суд зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №-2026 та №-2026 були складені 04.06.2018 р., тобто після закінчення строку, встановленого Податковим кодексом України контролюючому органу для обліку фізичної особи - платника орендної плати та нарахування їй податкового зобов'язання за 2015, 2016 рік, що свідчить про порушення відповідачем приписів пункту 287.2 ст. 287 ПК України.

У відповідності до вимог п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом. (пункту 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України).

Контролюючим органом визначено ОСОБА_3 за 2015-2016 роки суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб, які були виконанні останнім в повному обсязі та сплачені до державного бюджету, тому, суд вважає за необхідне зазначити, що приписами Податкового кодексу України не передбачено донарахування грошового зобов'язання за минулі періоди, в яких зобов'язання було визначено контролюючим органом самостійно.

Крім того, суд зазначає, відповідно Закону України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», відповідно до ст.ст.19-2, 19-3 Податкового кодексу України, у Головного управління ДФС у Харківській області повноваження щодо нарахування грошового зобов'язання виникли з 01.01.2017 року, отже, за період, який відбулося донарахування суми податкового зобов'язання за платежем орендна плата за землю з фізичних осіб за податковими повідомленнями-рішеннями №-2026 та №-2026 від 04.06.2018 р., у відповідача не було законодавчо встановлених підстав та повноважень для здійснення цих дій.

Враховуючи вищевикладене та те, що суми податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за податкові періоди 2015-2016 року, за податковими повідомленнями-рішеннями №67-15 від 21.05.2014 р., №68-15 від 21.05.2014 р., №120-15 від 28.05.2015 р., №121-15 від 28.05.2015 р., №4245-13 від 20.05.2016 р., №4246-13 від 20.05.2016 р. сплачені позивачем до бюджету, підстав для нарахування в 2018 році сум податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за податкові періоди 2015-2016 року у контролюючого органу відсутні.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень суб'єкт владних повноважень діяв необґрунтовано, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Харківській області №-2026 від 04.06.2018 р. та №-2026 від 04.06.2018 р.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 62503, код НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №-2026 від 04.06.2018 р. та №-2026 від 04.06.2018 р.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 62503, код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) суму сплаченого судового збору у розмірі 2159,55 грн. (дві тисячі сто п'ятдесят дев'ять гривень 55 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 17 жовтня 2018 року.

Суддя Д.А. Волошин