Справа № 824/616/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/616/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Чернівецькій області до приватного акціонерного товариства "Чернівецький завод "Індустрія" про стягнення податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу приватного акціонерного товариства "Чернівецький завод "Індустрія" в сумі 713939,69 гн за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі згідно акта опису №104 від 13.06.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 713939,69 грн. Оскільки, борг в добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вказаною вимогою.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.08.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Про відкриття провадження в адміністративній справі, дату, час та місце судового засідання, відповідач належним чином повідомлений за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується довідкою Укрпошти від 13.08.2018 р. Згідно вказаної довідки рекомендоване поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто до суду з відміткою за зазначеною адресою не проживає (не знаходиться) (а.с. 80-82).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ч. 8 та 11 ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі, а також про дату, час та місце судового засідання.

17.09.2018 р. представником Головного управління ДФС у Чернівецькій області подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Враховуючи приписи ст. ст. 126, 194, 205 та 251 КАС України, суд вважає, що подання до суду позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також неприбуття без поважних причин відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Приватне акціонерне товариство "Чернівецький завод "Індустрія" (вулиця Севастопольська, будинок 38, місто Чернівці, Чернівецька область, ) зареєстроване як юридична особа 29.12.1995 р. та взяте на облік, як платник податків (а.с. 58-61).

Судом встановлено, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.12.2016 р. у справі №824/788/16-а, позов Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області до публічного акціонерного товариства "Чернівецький завод "Індустрія" про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто кошти з публічного акціонерного товариства "Чернівецькій завод "Індустрія", яке має податковий борг, з рахунків платника податків у банках на загальну суму податкового боргу 324279,26 грн, з яких 64912,94 грн до Державного бюджету України та 259366,32 грн. до місцевого бюджету (а.с. 49-51).

Як видно із системи Діловодство спеціалізованого суду, постанова Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.12.2016 р. у справі №824/788/16-а, набрала законної сили 10.02.2017 р.

З метою виконання судового рішення у справі №824/788/16-а, позивачем направлено інкасові доручення від 20.03.2017 р. №476-17 на суму 259366,32 грн; від 20.03.2017 р. №479-17 на суму 259366,32 грн; №478-17 від 20.03.2017 р. на суму 259366,32 грн до ПАТ "Кредобанк" (а.с. 52, 53, 54).

Вказані інкасові доручення, повернені ПАТ "Кредобанк" без виконання у зв'язку з виконанням інших постанов про арешт коштів.

Згідно акту опису майна №104 від 13.06.2018 р., який здійснено податковим керуючим ОСОБА_1 призначеним наказом Чернівецького управління ГУ ДФС у Чернівецькій області від 20.02.2018 р. №120, на підставі рішення заступника начальника ГУ ДФС у Чернівецькій області від 27.01.2015 р. №6 про опис майна у податкову заставу платника податків, описано майно відповідача, а саме кран контейнерний 32 т (а.с. 22).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №56010075 від 13.06.2018 р., податкова застава зареєстрована за номером №16931086, обтяжувач ГУ ДФС у Чернівецькій області, боржник ПАТ "Чернівецький завод "Індустрія", термін дії обтяження до 13.06.2023 р. (а.с. 23).

Судом встановлено, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.04.2017 р. у справі №824/114/17-а, з урахуванням ухвали про внесення виправлень у судове рішення від 30.05.2018 р., позов заступника прокурора Чернівецької області, в інтересах держави в особі Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області до Публічного акціонерного товариства "Чернівецький завод "Індустрія" про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Чернівецькій завод "Індустрія" податковий борг за рахунок готівки з рахунків платника податків у банках на загальну суму 60296,35 грн (шістдесят тисяч двісті дев'яносто шість грн 35 коп) до місцевого бюджету (а.с. 47-48).

Як видно із системи Діловодство спеціалізованого суду, постанова Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.04.2017 р. у справі №824/114/17-а, набрала законної сили 26.06.2017 р.

Отже, на підставі судових рішень Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.12.2016 р. у справі №824/788/16-а та від 27.04.2017 р. у справі №824/114/17-а з відповідача стягнуто податковий борг на загальну суму 384548,61 грн (324279,26 грн + 60296,35 грн).

Відповідно до розрахунку заборгованості по ПАТ Чернівецький завод "Індустрія" поданого позивачем до позовної заяви видно, що відповідачем частково сплачено заборгованість, внаслідок чого податковий борг за судовими рішеннями становить 200905,64 грн (140609,29 грн + 60296,35 грн).

Судом також встановлено, що ГУ ДФС у Чернівецькій області винесено наступні податкові повідомлення - рішення, а саме:

- № від 04.05.2018 р., яким збільшено відповідачу суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 168163,54, в т.ч. за податковим зобов`язанням 68320,69 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 97586,65 грн, сума пені - 2256,20 (а.с. 27);

- № від 04.05.2018 р., яким застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб (а.с. 28).

Отже, контролюючим органом в наведених податкових повідомлення-рішеннях визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 168673,54 грн (168163,54 грн + 510,00 грн).

Податкові повідомлення-рішення № від 04.05.2018 р. та № від 04.05.2018 р. отримані за довіреністю представником відповідача 08.05.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 26).

Вказані обставини також підтверджуються відомостями про заборгованість вказаними у інтегрованій карточці (а.с. 14).

Крім того, судом встановлено, що відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з плати за землю за 2017 р. відповідно до декларації № на загальну суму 238894,54 грн, з розбивкою річної суми з січень по листопад 2017 р. по 19907,88 грн щомісячно, а грудень 2017 р. - 19907,86 грн (а.с. 45-46).

Судом встановлено, що що відповідачем самостійно визначено податкове зобовяз`ання з плати за землю за 2018 р. відповідно до декларації № на загальну суму 238894,54 грн, з розбивкою річної суми з січень по листопад 2017 р. по 19907,88 грн щомісячно, а грудень 2017 р. - 19907,86 грн (а.с. 41-42).

Таким чином, відповідачем самостійно визначено податкові зобов'язання із земельного податку за 2017 - 2018 р.р. у розмірі 477789,08 грн (238894,54 грн + 238894,54 грн).

З матеріалів справи видно, що ГУ ДФС у Чернівецькій області винесено податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 21.09.2017 р., яким застосовано до відповідача штраф у розмірі 14149,45 грн за затримку сплати грошового зобов`язання по земельному податку, яке отримано відповідачем 11.09.2017 р., що підтверджується відміткою про отримання на податковому повідомленні-рішенні (а.с. 43).

Згідно розрахунку заборгованості по ПАТ Чернівецький завод "Індустрія" поданого позивачем до позовної заяви видно, що відповідачем самостійно визначеним податкове зобов`язання з податку за землю за 2017 р. не сплачено. Крім того, відповідачем не сплачено самостійно визначене зобов`язання з податку за землю за січень - квітень 2018 році у сумі 79631,52 грн (19907,88 грн * 4).

Отже, відповідачем не сплачено самостійно визначене зобов`язання з податку за землю в сумі 318526,06 грн (238894,54 грн + 79631,52 грн).

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 31.1 ст. 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 14.1.175 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1, 49.3 ст. 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного звязку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Судом встановлено, що відповідачем не сплачено самостійно визначене зобов`язання з податку за землю за 2017 р. та січень - квітень 2018 р. на загальну суму 318526,06 грн (238894,54 грн + 79631,52 грн).

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення № від 04.05.2018 р., № від 04.05.2018 р. та № від 21.09.2017 р. відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані вище податкові повідомлення- рішення є узгодженим на загальну суму 182822,99 грн (168673,54 грн + 14149,45 грн).

Судом встановлено, що грошове зобов'язання визначене контролюючим органом відповідач не сплатив, у зв'язку з чим утворився борг в сумі 182822,99 грн.

Відповідно до п.п. 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобовязань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки

Підпунктом 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України передбачає, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобовязання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобовязання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

При нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання (п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

Відповідно до п.п. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Судом встановлено та підтверджується інтегрованою карткою платника, що у зв'язку із порушенням відповідачем строків погашення грошового зобов'язання із земельного податку та податку з доходів фізичних осіб позивачем нарахована пеня у сумі 11685,00 грн (2932,20 грн + 8752,80 грн).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 713939,69 грн, який складається із податкових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб 168673,54 грн, земельного податку з юридичних осіб 533581,15 грн (200905,64 грн + 318526,06 грн + 14149,45 грн), пені 11685,00 грн.

Вказана обставина також підтверджується інтегрованими картками платника (відповідача).

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, позивачем сформовано податкову вимогу форми "Ю" №5545-25 від 02.12.2014 р. на суму 11162,31 грн (а.с. 21).

Вказана податкова вимога отримана відповідачем 27.01.2015 р., що підтверджується підписом представника відповідача на корінці податкової вимоги (а.с. 21).

Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Оскільки після вручення податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася, але борг відповідачем не було погашено, відповідачем повторно податкова вимога не надсилалася (не вручалася).

Судом встановлено, що станом на час вирішення справи непогашена сума податкового боргу відповідача становить 713939,69 грн.

Наведена обставина підтверджується також інтегрованими картками платника (відповідача).

У відповідності до п. 87. 1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1. ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Положенням п. 89.1 ст. 89 ПК України визначено право податкової застави, яке виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань.

Відповідно до п.89.2 зазначеної статті Кодексу право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Пунктом 89.3 ст. 89 ПК України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, на переконання суду, основними умовами для звернення до суду з позовними вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків є наявність податкового боргу, відсутність коштів у платника податків, що перебувають у його власності та перебування майна платника податків у податковій заставі.

Згідно абзацу 2 п.95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

У відповідності до п.95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 ст. 95 ПК України зазначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Позивачем на підставі ст. 89 ПК України описано майно відповідача 13.06.2018 р., а податкова застава зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом від 13.06.2018 р. (а.с. 23).

Враховуючи те, що за відповідачем обліковується податковий борг, а кошти у нього, на які можливо було б пред'явити стягнення відсутні, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі згідно акта опису №104 від 13.06.2018 р.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним вказаної суми податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст .77, 194, 205, 241 та 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу приватного акціонерного товариства "Чернівецький завод "Індустрія" вул. Севастопольська, 38, м. Чернівці) у сумі 713939,69 грн за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі згідно акта опису №104 від 13.06.2018 р.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.К. Левицький