Справа № 1340/3796/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3796/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представник відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (79059, вул.Плугова,10А/28, м.Львів) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79000, вул.Митрополита Андрея,10, м.Львів) у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії, виплати перерахованого та виплати пенсії в подальшому з врахуванням розміру 82 процентів відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати пенсію та виплатити перераховане з врахуванням розміру 82 процентів відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

Ухвалою судді від 23.08.2018 року відкрито провадження та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 19.09.2018 року було призначено справу до судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії в розмірі 82% відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року відповідно до вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що діяла на момент призначення пенсії. За результатами розгляду даної заяви позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії. Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, на адресу суду повернувся конверт, який був направлений позивачу по причині: «за закінченням встановленого строку зберігання».

У відповідності до ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається що така повістка вручена належним чином.

Представник відповідача проти позову в судовому засіданні заперечувала, надала до суду письмовий відзив, у якому просила у задоволені позову відмовити. Відзив, обґрунтований тим, що відповідачем було правомірно перераховано пенсію позивачу виходячи із 70 % розміру грошового забезпечення, оскільки на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії 01.01.2016 року встановлений максимальний розмір пенсії, зокрема 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно протоколу про призначення пенсії (за пенсійною справою НОМЕР_1 (МВС) від 31.12.2010 року), ОСОБА_2 було призначено пенсію за вислугою років 29 (календарних 23) у розмірі 82 % грошового забезпечення. (а.с.25).

Згідно повідомлень про розмір пенсій основний розмір пенсії позивача становив, а саме: з 01.12.2012 року основний розмір пенсії становив 82 % грошового забезпечення; з 01.12.2015 року основний розмір пенсій становив 82% грошового забезпечення; з 01.12.2016 року основний розмір пенсій становив 70% грошового забезпечення; з 01.12.2017 року основний розмір пенсій становив 70% грошового забезпечення. (а.с.27 -30).

23.03.2018 року Головне управління МВС України у Львівській області було сформовано та направлено до ГУ ПФУ у Львівській області довідку № 91-01677 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2, з якої слідує, що відповідно до частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 та від 21.02.2018 року № 103 розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського заступник начальника центру до посади на день звільнення зі служби заступника начальника кінологічного центру становить: посадовий оклад - 2620,00 грн.; підвищений посадовий оклад 0,00 грн.; оклад за званням - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби (45%) 2169, 00 грн.; премія 0,7% - 48,92 всього 7037, 92грн.

Згідно перерахунку пенсії позивачу з 01.05.2018 року було здійснено перерахунок пенсії в основному розмірі 70% грошового забезпечення (вислуга років 29). (а.с.26).

06.08.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив, зокрема, здійснити перерахунок пенсії з врахуванням 82 % відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року та провести виплату перерахованого з 01.01.2016 року та подальшу виплату пенсії в розмірі 82% відповідного грошового забезпечення. (а.с.35-37).

Листом від 20.08.2018 року № 3755/П-20/07.05-06 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило про те, що під час призначення (перерахунку) пенсії застосовуються нормативно правові акти, які діють на дату, з якої призначається (перераховується) пенсія. Законом України від 27.03.2014 року № 1162- VI «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до ст. 13 Закону 2262, якими передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугою років з 01.05.2014 року не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. У відповіді зазначають, що після 01.05.20147 року при призначенні (перерахунку) пенсії за вислугу років розмір обчислюється з урахуванням внесених змін.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 82 % до 70 % грошового забезпечення при перерахунку його пенсії, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

У дану статтю Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VІ були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року №1166-VII також внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VІ та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року №1166-VIІ зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення за нормами чинними на 01.01.2016 року, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зважаючи на те, що позивач набув право на пенсію у розмірі 82 % від суми грошового забезпечення ще з 31.12.2010 року, відповідно до статті 22 Конституції України не допускається звуження права позивача на перерахунок розміру пенсії у меншому відсотковому відношенні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 82 % до 70 % грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.01.2016 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів в обґрунтування правомірності дій та спростування доводів позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України) суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено, правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволенню в повному обсязі.

Оскільки рішенням суду позовні вимог позивача задоволено повністю, а відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Підстав для допущення рішення до негайного виконання, передбачених ст.371 КАС України, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 (79059, вул.Плугова,10А/28, м.Львів, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79000, вул.Митрополита Андрея,10, м.Львів, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання до вчинення дій, - задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії та виплаті пенсії з врахуванням розміру 82 процентів суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_3»яну Ярославивичу (79059, вул.Плугова,10А/28, м.Львів, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) з врахуванням розміру 82 % відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (79059, вул.Плугова,10А/28, м.Львів, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.