Справа № 2040/5671/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 р. № 2040/5671/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 2040/5671/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Видавнича група "Основа" до адміністрації Слобідського району Харківської міської ради про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавнича група "Основа" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову про накладення штрафу № ОМС/ХК0272/779/НП-ФС від 19.06.2018, винесену заступником голови адміністрації Слобідського району Харківської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова відповідача про накладення штрафу № ОМС/ХК0272/779/НП-ФС від 19.06.2018 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

21 травня 2018 року головою адміністрації Слобідського району Харківської міської ради складено повідомлення (посвідчення) на проведення заходу державного нагляду № 1102/0/167-18 на адресу керівника ТОВ "Видавнича група "Основа", в якому зазначалось про те, що начальником відділу праці та зайнятості населення ОСОБА_2 з 22.05.2018 буде проведено виїзне інспекційне відвідування підприємства з питань додержання законодавства про працю, у зв'язку з чим, прохалось про необхідність забезпечити присутність керівника (заступника кервника) та/або уповноваженої особи та надати документи за період з січня 2017 року по квітень 2018 року включно, відповідно до визначеного переліку.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що в період з 23.05.2018 по 29.05.2018 відповідачем вивчались оригінали усіх документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, заперечень щодо відсутності будь-яких документів не було, проте, 29.05.2018, після ознайомлення із оригіналами документів, ОСОБА_2 в усному порядку почала вимагати копії усіх документів, завірених належним чином, для написання акту. Представником ТОВ "Видавнича група "Основа" в усному порядку відмовлено в наданні копій документів, оскільки п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 передбачає надання оригіналів документів для ознайомлення, а вимога інспектора праці про витребування копій документів не передбачена вказаним нормативним актом.

Судом встановлено, що 30 травня 2018 року інспектором праці адміністрації Слобідського району Харківської міської ради ОСОБА_2 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС/ХК0272/779/НП у зв'язку із створенням перешкод у діяльності інспектора праці, а саме, ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування та в результаті чого винесено вимогу № ОМС/ХК0272/779/НП, якою зобов'язано представника підприємства надати у строк до 10 год 00 хв. 04.06.2018 року завірені об'єктом відвідування копії документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування.

Не погодившись із вказаним актом, 01.06.2018 позивач подав заперечення до адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, в яких зазначалось, що в ході інспекційного відвідування підприємством надавались оригінали всіх документів для ознайомлення інспектору праці ОСОБА_2, проте, він вимагав копії всіх документів безповоротно. Крім того, зазначено, що загальна кількість документів для копіювання становить близько 1000 копій, що в свою чергу, унеможливлює надання цих копій через затрати на офісний папір, на чорнила (фарбу) для картриджів, на велику кількість часу для процесу копіювання та завіряння усіх документів, а також про готовність надати ще раз всі оригінали документів інспектору праці разом із описом та актом прийому-передачі для ознайомлення. Також, позивач зазначив в запереченнях про готовність зробити копії документів, які підтверджують факти порушення, якщо такі мають місце, в присутності інспектора праці.

04 червня 2018 року інспектором праці адміністрації Слобідського району Харківської міської ради ОСОБА_2 повторно здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ТОВ "Видавнича група "Основа" за адресою: вул. Плеханівська, 66, м. Харків, 61001.

У зв'язку з тим, що позивачем не надано інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, а саме, не виконано вимогу про надання копій документів, уповноваженою особою відповідача повторно складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС/ХК0272/779/НП від 04.06.2018.

05 червня 2018 року позивачем подано заперечення на вказаний акт до адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, в яких повідомлялось про надання підприємством всіх необхідних оригіналів документів інспектору праці.

Проте, на підставі висновків акту про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОМС/ХК0272/779/НП від 04.06.2018, 19.06.2018 заступником голови адміністрації Слобідського району Харківської міської ради винесено постанову № ОМС/ХК0272/779/НП-ФС від 19.06.2018, якою накладено на товариство з обмеженою відповідальністю "Видавнича група "Основа" штраф в розмірі 11169,00 грн. за порушення абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП.

Щодо вирішення спірних правовідносин по суті, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877-V).

Згідно зі ст.1 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) (надалі Порядок № 295).

У відповідності до приписів пунктів 2, 3 Порядку № 295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці. Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження). Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 11 Порядку № 295 передбачено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; ) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Згідно з п. 12 Порядку № 295 вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку № 295 у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою. Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об'єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об'єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Так, відповідно до частини 2 вказаної статті КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обовязків, передбачених законами України "Про військовий обовязок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Як встановлено судом, підставою для винесення спірної постанови стало те, що ТОВ "Видавнича група "Основа" порушено абз. 6 ч.2 ст. 265 КЗпП, недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, що проявлялось в не наданні під час інспекційного відвідування копій документів до перевірки.

При цьому, суд зазначає, що аналіз пункту 12 Порядку № 295 дає підстави стверджувати про те, що в даному випадку передбачено альтернативу для об'єкта відвідування: або надання документів для ознайомлення та/або їх копій, а тому, вимога відповідача про надання виключно оригіналів документів є протиправною.

Враховуючи те, що при здійсненні спроби проведення інспекційного відвідування підприємством надавались необхідні оригінали документів, доказів протилежного відповідачем до суду не надано, суд приходить до висновку, що ТОВ "Видавнича група "Основа" діяло з дотриманням норм чинного законодавства, перешкод для проведення перевірки не створювало, а тому підстави для винесення спірної постанови та накладення на підприємство штраф - відсутні.

Таким чином, постанова про накладення штрафу голови адміністрації Слобідського району Харківської міської ради № ОМС/ХК0272/779/НП-ФС від 19.06.2018 є протиправною та є такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та оцінці всіх фактів і обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Видавнича група "Основа" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Видавнича група "Основа" (місцезнаходження: вул. Плеханівська, б. 66, м. Харків, 61001, ідентифікаційний код: 32031438) до адміністрації Слобідського району Харківської міської ради (місцезнаходження: вул. Плеханівська, буд. 42, м. Харків, 61001, ідентифікаційний код: 37459125) про скасування постанови - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову заступника голови адміністрації Слобідського району Харківської міської ради № ОМС/ХК0272/779/НП-ФС від 19.06.2018 про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю "Видавнича група "Основа" штрафу в розмірі 11169 (одинадцять тисяч сто шістдесят дев'ять) грн 00 коп.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Видавнича група "Основа" (ідентифікаційний код: 32031438) за рахунок бюджетних асигнувань адміністрації Слобідського району Харківської міської ради (ідентифікаційний код: 37459125) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10 жовтня 2018 року.

Суддя А.С. Мороко