Справа № 826/14405/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 жовтня 2018 року № 826/14405/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П., за участю секретаря судового засідання Шевченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомРжищівської міської ради Київської області
доЦентральної виборчої комісії
провизнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

Суд звернув увагу на таке:

Ржищівська міська рада Київської області (далі - позивач, Ржищівська рада) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач, ЦВК) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не призначення перших місцевих виборів депутатів Ржищівської міської ради об'єднаної територіальної громади та Ржищівського міського голови та зобов'язання ЦВК призначити перші місцеві вибори депутатів Ржищівської міської ради об'єднаної територіальної громади та Ржищівського міського голови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання вимог чинного законодавства, позивачем дотримано порядок добровільного об'єднання територіальних громад м. Ржищів, с. Балико-Щучинка, с. Гребені, с. Півеї, с. Пії, с. Яблунівка Київської області у Ржищівську міську об'єднану територіальну громаду з центром у м. Ржищів, зокрема, щодо ініціювання, підготовки проектів рішень та власне самих рішень про добровільне об'єднання, а також оформлення звернення до відповідача про призначення перших місцевих виборів до утвореної Ржищівської міської об'єднаної громади.

Позивач стверджує про те, що чинним законодавством передбачено можливість територіальної громади міста обласного значення об'єднуватися з територіальними громадами інших територіальних громад сіл, селищ, міст суміжних районів без змін меж таких районів, а вирішення Верховною Радою України будь-яких додаткових питань, пов'язаних з особливостями призначення відповідних виборів, не може бути перешкодою для реалізації прав територіальних громад на їх об'єднання, що фактично здійснює відповідач.

Також позивач вказує на відсутність будь-якої із прямо встановлених Порядком призначення перших виборів депутатів сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та відповідних сільських, селищних, міських голів, затвердженим постановою ЦВК від 12.02.2016 № 32, підстав для відмови у призначенні перших виборів до Ржищівської міської об'єднаної територіальної громади, а посилання відповідача на наявність постанови від 18.08.2017 № 161 «Про звернення до комітетів Верховної Ради України» не є підставою для відмови у призначенні таких виборів, що закріплено у ч. 7 вказаного Порядку. При цьому, позивач зазначає, що на дату виникнення правовідносин діяв Порядок у редакції від 07.10.2016, який не передбачав наявність п. 10, який встановлює, що ЦВК розглядає відповідні звернення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної державної адміністрації щодо призначення перших місцевих виборів у разі добровільного об'єднання територіальних громад суміжних району (районів) та міста (міст) обласного, республіканського в Автономній Республіці Крим значення або добровільного об'єднання територіальних громад суміжних міст обласного, республіканського в Автономній Республіці Крим значення - після врегулювання Верховною Радою України питань призначення та проведення перших місцевих виборів у таких випадках.

На переконання позивача, у відповідача не було права затримувати розгляд звернення Київської обласної державної адміністрації щодо призначення перших місцевих виборів до Ржищівської міської об'єднаної територіальної громади до врегулювання Верховною Радою України питань призначення та проведення перших місцевих виборів до об'єднаної територіальної громади, до складу якої увійшла територіальна громада міста обласного значення, а відтак й підстав не призначати вибори до Ржищівської міської об'єднаної територіальної громади.

Отже, позивач вважає, що відповідач своєю бездіяльністю щодо не призначення перших місцевих виборів до Ржищівської міської об'єднаної територіальної громади, за відсутності прямо встановлених чинним законодавством підстав та аргументуючи свою поведінку наявністю постанови ЦВК від 18.08.2017 № 161 «Про звернення до комітетів Верховної Ради України» щодо роз'яснення тих чи інших процедурних питань організації перших виборів до об'єднаної територіальної громади, до складу якої увійшли територіальні громади міста обласного значення, порушує право територіальної громади на реалізацію місцевого самоврядування.

Представник відповідача у відзиві, з посиланням на норми Законів України «Про місцеві вибори», «Про добровільне об'єднання територіальних громад», вказує на те, що питання щодо особливостей призначення ЦВК перших виборів депутатів сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади та відповідного сільського, селищного, міського голови в об'єднаній територіальній громаді, до складу якої увійшли територіальна громада міста (територіальні громади міст) республіканського в Автономній Республіці Крим, обласного значення та територіальна громада села, селища, іншого міста (територіальні громади сіл, селищ, інших міст), розташована на території суміжного району (районів), або територіальна громада іншого (територіальні громади інших суміжних міст) республіканського в Автономній Республіці Крим, обласного значення, є законодавчо неврегульованим, що і обумовило звернення ЦВК до комітетів Верховної Ради України з постановою від 18.08.2017 № 161.

Також представник ЦВК зазначає, що в разі добровільного об'єднання територіальних громад міста (територіальних громад міст) республіканського в Автономній Республіці Крим, обласного значення та територіальної громади села, селища, іншого міста (територіальних громад сіл, селищ, інших міст), зокрема, розташованої на території суміжного району (районів), виникне правова невизначеність у встановленні наявності права голосу громадян України, що проживають на території такої об'єднаної територіальної громади, на виборах до відповідних районних рад.

При цьому, враховуючи, що належність громадянина до відповідної територіальної громади та проживання його на відповідній території визначаються його зареєстрованим місцем проживання (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про місцеві вибори»), в разі об'єднання територіальної громади, до складу якої передбачається входження територіальної громади, розташованої на території міста (територіальних громад міст) республіканського в Автономній Республіці Крим, обласного значення та територіальної громади села, селища, іншого міста (територіальних громад сіл, селищ, інших міст), зокрема, розташованої на території суміжного району (районів), без зміни меж відповідних міста республіканського в Автономній Республіці Крим, обласного значення та району (районів), представник відповідача вказує на те, що неможливо буде визначити загальний склад (кількість депутатів) відповідних районної та міської рад, а отже, і кількість територіальних виборчих округів.

Також представник ЦВК зазначив, що з огляду на відсутність у Законі України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» положень, що визначають, до якої із суміжних адміністративно-територіальних одиниць - міста обласного значення чи району - належатиме об'єднана територіальна громада, до складу якої увійшли територіальна громада міста (територіальні громади міст) республіканського в Автономній Республіці Крим, обласного значення та територіальна громада села, ла, іншого міста (територіальні громади сіл, селищ, інших міст), розташована на території суміжного району (районів), виникає також правова невизначеність щодо порядку формування складу територіальної виборчої комісії, яка забезпечуватиме організацію підготовки та проведення відповідних перших місцевих виборів, у частині визначення суб'єктів подання кандидатур до складу комісії та суб'єкта її формування.

Водночас, представник відповідача посилається на те, що ЦВК є правозастосовним органом і не наділена повноваженнями щодо усунення законодавчих прогалин, в той час як комітети Верховної Ради України при здійсненні законопроектної функції мають право розробляти з власної ініціативи проекти інших актів Верховної Ради України з питань, що віднесені до предметів відання комітетів.

Отже, представник відповідача вважає, що ЦВК діяла в межах повноважень, у порядку та спосіб, визначені Конституцією та законами України, що свідчить про відсутність протиправної бездіяльності ЦВК, а також, що вирішення питання про призначення перших місцевих виборів і оголошення виборчого процесу таких виборів є виключною компетенцією відповідача, з огляду на що, а також зважаючи на те, що доводи позовної заяви є безпідставними та необґрунтованими, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що Комітет з питань державного будівництва підтвердив можливість призначення та проведення перших виборів сільських, селищних, міських рад об'єднаної територіальної громади та відповідних сільських, селищних, міських голів і оголошення виборчого процесу місцевих виборів територіальних громад, до складу яких входять територіальні громади міст обласного значення.

Також позивач повторно послався на те, що на дату виникнення правовідносин діяв Порядок у редакції від 07.10.2016, який не передбачав наявність п. 10, а тому у відповідача не було права розглядати звернення Київської обласної державної адміністрації щодо призначення перших місцевих виборів до Ржищівської міської об'єднаної територіальної громади лише після врегулювання Верховною Радою України питань призначення та проведення перших місцевих виборів до об'єднаної територіальної громади, до складу якої увійшла територіальна громада міста обласного значення, а відтак й підстав не призначати вибори до Ржищівської міської об'єднаної територіальної громади.

Водночас, позивач вважає правомірним звертатися до суду з вимогою про зобов'язання ЦВК призначити перші місцеві вибори депутатів Ржищівської міської ради об'єднаної територіальної громади та Ржищівського міського голови.

У запереченнях на відповідь на відзив, представник відповідача зазначає про те, що відсутність законодавчого регулювання питань, пов'язаних з особливостями призначення перших місцевих виборів до органу місцевого самоврядування об'єднаної територіальної громади, до складу якої увійшла територіальна громада міста обласного значення, є перешкодою саме для розгляду питання щодо призначення таких виборів ЦВК, яка згідно з ч. 2 ст. Закону України «Про Центральну виборчу комісію» зобов'язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За таких обставин, представник ЦВК стверджує, що відповідачем не допущено протиправної бездіяльності щодо призначення перших місцевих виборів у Ржищівській міській об'єднаній територіальній громаді, до складу якої увійшла територіальна громада міста Ржищів, що є містом обласного значення.

Необхідність законодавчого врегулювання порушеного питання, на думку представника відповідача, підтверджено у листі Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя від 25.09.2017 № 04-29/15-1955, надісланому до ЦВК за результатом розгляду постанови відповідача від 18.08.2017 № 161 «Про звернення до комітетів Верховної Ради України».

При цьому, є помилковими та необґрунтованими, на думку представника ЦВК, міркування позивача про те, що, оскільки Комітет Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя не надав своїх зауважень до отриманого ним 16.06.2014 для опрацювання проекту Закону про добровільне об'єднання територіальних громад, то фактично до моменту отримання постанови 18.08.2017 № 161 Комітет погоджувався з принципами та процедурою призначення перших виборів сільських, селищних, міських рад об'єднаної територіальної громади та відповідних сільських, селищних, міських голів.

Так, Закон України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» взагалі не містить норм, якими б визначалися принципи виборчого права, засади та процедура оголошення виборчого процесу місцевих виборів.

Крім того, як на момент прийняття вказаного Закону, так і після внесення до нього змін, він не містив положень, якими б визначалися особливості призначення перших місцевих виборів в об'єднаних територіальних громадах, до складу яких входять територіальні громади міст обласного значення.

Стосовно посилання позивача на роз'яснення Комітету Верховної щ України з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування від 08.09.2016, який, як зазначає позивач, є головним комітетом, до відання якого відносяться питання призначення чергових та позачергових виборів до органів місцевого самоврядування й який розробляв Закон України «Про добровільне об'єднання територіальних громад», представник відповідача зазначив, що Законом України «Про комітети Верховної Ради України» не передбачено обов'язку розгляду та/або виконання роз'яснень Комітету, на відміну від рішень ЦВК, які є обов'язковими для виконання.

Разом з тим, представник ЦВК вказує на те, що у роз'ясненнях вказаного Комітету, наводяться суперечливі висновки: з одного боку, що законодавство України не містить правових підстав для непризначення ЦВК перших місцевих виборів у разі добровільного об'єднання територіальних громад, розташованих на території суміжних адміністративно-територіальних одиниць (суміжних районів або району та міста обласного значення), з іншого - про відсутність чіткого та однозначного регулювання вказаного питання, що потребує удосконалення положень законів України.

При цьому висновки зазначеного комітету не відповідають висновкам, наданим у той самий період судами під час розгляду справ, предметом оскарження в яких були рішення ЦВК щодо встановлення відсутності правових підстав для призначення відповідачем перших місцевих виборів в об'єднаній територіальній громаді, до складу якої увійшли територіальні громади суміжних адміністративно-територіальних одиниць (суміжних районів або району та міста обласного значення), до прийняття рішення Верховною Радою України про зміну меж районів (району та міста), зокрема, висновкам у постанові Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2016 у справі № 810/2831/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016, про відмову у задоволенні позову щодо скасування рішення ЦВК та зобов'язання вчинити дії.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не призначення перших місцевих виборів депутатів Ржищівської міської ради об'єднаної територіальної громади та Ржищівського міського голови та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд - встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2017 Ржищівська міська рада Київської області прийняла рішення № 804-32-07 «Про добровільне об'єднання територіальних громад» (т. 1 а.с. 9), яким, відповідно до статей 2, 4, 6, 7 Закону України «Про добровільне об'єднання иторіальних громад», керуючись ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішила:

1. об'єднатися з територіальними громадами сіл Балико-Щучинка та Уляники Балико-Щучинської сільської ради, сіл Гребені та Юшки Гребенівської сільської ради, сіл Півці та Онацьки Півецької сільської ради, сіл Піїта Липовий ріг Піївської сільської ради, села Яблунівка, Яблунівської сільської ради та міста Ржищів, Ржищівської міської ради в Ржищівську міську об'єднану територіальну громаду з адміністративним центром у місті Ржищів;

2. Доручити виконуючій обов'язки міського голови, секретарю Ржищівської міської ради Чорненькій К.І. звернутися до Київської обласної державної адміністрації з пропозицією звернутися до ЦВК для прийняття нею рішення про призначення перших виборів депутатів Ржищівської міської ради та Ржищівського міського голови в установленому законом порядку;

3. Повноваження Ржищівської міської ради, Ржищівського міського голови припинити з моменту набуття повноважень новообраними органами місцевого самоврядування, міським головою територіальної громади, утвореної внаслідок об'єднання;

4. Правонаступником активів і пасивів (зобов'язань) Ржищівської міської ради визначити Ржищівську міську об'єднану територіальну громаду;

5. Затвердити План організаційних заходів щодо добровільного об'єднання територіальних громад (додаток №1);

6. Інші організаційні заходи щодо утворення Ржищівської міської об'єднаної територіальної громади провести у відповідності до вимог Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад».

16.05.2017 позивач звернувся до Київської обласної державної адміністрації з поданням (т. 1 а.с. 13) щодо звернення до ЦВК для прийняття рішення про призначення перших виборів депутатів Ржищівської міської ради та Ржищівського міського голови в установленому законом порядку, до якого додано відповідні рішення.

В свою чергу, листом від 24.05.2017 № 11-14/2066 (т. 1 а.с. 117) Київська обласна державна адміністрація звернулась до ЦВК з документами (рішеннями, розпорядженням тощо) для розгляду та прийняття рішення про призначення перших виборів депутатів Ржищівської міської ради та Ржищівського міського голови в установленому законом порядку.

В подальшому, листом від 24.07.2017 № 11-14/3150 (т. 1 а.с. 134) Київська обласна державна адміністрація звернулась до відповідача з приводу заміни додатку 1 до листа від 24.05.2017 № 11-14/2066 для розгляду та прийняття рішення про призначення перших виборів депутатів Ржищівської міської ради та Ржищівського міського голови в установленому законом порядку.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем прийнято постанову № 161 «Про звернення до комітетів Верховної Ради України» (т. 1 а.с. 136-145), якою вирішено звернутися до Комітету Верховної Ради України з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування, Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя щодо підготовки відповідних змін до законодавчих актів стосовно унормування особливостей:

призначення та проведення перших виборів депутатів сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади та відповідного сільського, селищного, міського голови в об'єднаній територіальній громаді, до складу якої увійшли територіальна громада міста (територіальні громади міст) республіканського в Автономній Республіці Крим, обласного значення та територіальна громада села, селища, іншого міста (територіальні громади сіл, селищ, інших міст), розташована на території суміжного району (районів), або територіальна громада іншого суміжного міста (територіальні громади інших суміжних міст) республіканського в Автономній Республіці Крим, обласного значення, а також організації підготовки та проведення інших виборів, зокрема депутатів районної ради, на території такої об'єднаної територіальної громади;

призначення та проведення додаткових виборів депутатів сільської, селищної ради об'єднаної територіальної громади від сільських, селищних територіальних громад, що добровільно приєдналися до сільської, селищної об'єднаної територіальної громади, розташованої в межах суміжної адміністративно-територіальної одиниці - суміжного району (суміжних районів) або суміжного міста (суміжних міст) республіканського в Автономній Республіці Крим, обласного значення, а також організації підготовки та проведення інших виборів, зокрема депутатів районної ради, на території такої об'єднаної територіальної громади (п. 1);

звернутися до Комітету Верховної Ради України з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування, Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя щодо надання роз'яснень Закону України «Про місцеві вибори» з урахуванням пункту 5 Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2015 року № 645-VIII «Про призначення чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів у 2015 році» стосовно можливості призначення Центральною виборчою комісією і відповідними територіальними виборчими комісіями в межах своїх повноважень місцевих виборів на окремих територіях Донецької та Луганської областей та здійснення заміщення депутатів місцевих рад на цих територіях у разі дострокового припинення їх повноважень до призначення Верховною Радою України та проведення на зазначених територіях відповідних місцевих виборів (п. 2).

В наступному, за результатами розгляду звернень позивача, відповідач листом від 31.10.2017 № 21-40-1979 повідомив позивачу, що звернувся до Комітету Верховної Ради України з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування, Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя щодо підготовки відповідних змін до законодавчих актів, у зв'язку з чим розгляд звернень обласних державних адміністрацій щодо призначення перших виборів в об'єднаних територіальних громадах, до складу яких увійшли територіальна громада міста (територіальні громади міст) обласного значення та територіальна громада села, ла, іншого міста (територіальні громади сіл, селищ, інших міст), розташована на території суміжного району (районів, у тому числі перших виборів депутатів Ржищівської міської ради об'єднаної територіальної громади та Ржищівського міського голови, здійснюватиметься ЦВК в установленому законодавством України порядку після законодавчого врегулювання питання призначення та проведення перших місцевих виборів у таких випадків.

Вирішуючи даний спір колегія суддів виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язком доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування.

Тобто, однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

При цьому, згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено право на звернення до суду і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, в рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення ч. 3 ст. 8, ст. 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, ст.ст. 2, 5 КАС України.

Вирішуючи спір, суд перш за все повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

При цьому, слід відмітити, що звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» об'єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об'єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об'єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.

З огляду на те, що, як стверджує сам позивач, що не заперечується відповідачем, рішення вказаних вище територіальних громад про добровільне об'єднання територіальних громад у Ржищівську міську об'єднану територіальну громаду з центром у м. Ржищів, набрали чинності, у зв'язку з чим, в силу вимог вказаної норми, Ржищівська міська об'єднана територіальна громада з центром у м. Ржищів вважається утвореною та, відповідно, є самостійним суб'єктом права, за яким визнається здатність бути носієм суб'єктивних прав і юридичних обов'язків.

Таким чином, належним суб'єктом звернення з даним позовом, за висновком колегії суддів, є саме Ржищівська міська об'єднана територіальна громада, а не Ржищівська міська рада Київської області, як один із суб'єктів названого утворення.

В той же час, будь-яких доказів на підтвердження уповноваження позивача Ржищівською міською об'єднаною територіальною громадою або всіма суб'єктами її утворення на звернення до суду в інтересах такої об'єднаної громади позивачем суду не надано.

В той же час, відсутність у позивача у даному випадку права на подання такого позову, який підлягав би розгляду в порядку адміністративного судочинства, не вказує на відсутність чи обмеження здатності у такої особи особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права.

Відсутність передумов права на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом в даному випадку означає відсутність самого суб'єктивного права на позов, що тягне за собою у разі подання такого позову необхідність розглянути спір по суті, та, дійшовши висновку про відсутність у позивача можливості звернення до суду з таким позовом, відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У позові Ржищівської міської ради Київської області відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текс рішення складено та підписано 11.10.2018 року.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов