Справа № 826/16531/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову

11 жовтня 2018 року м. Київ № 826/16531/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопровайдер" про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопровайдер"

до Міністерства екології та природних ресурсів України

про визнання протиправним та скасування наказів від 02.03.2017р. № 100 та від 03.08.2017р. № 298

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії вказаних наказів від 02.03.2017р. № 100 та від 03.08.2017р. № 298 «Про анулювання ліцензій».

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що оскаржувані накази відповідача містять очевидні ознаки протиправності та позбавляють позивача права здійснювати господарську діяльність

Розглянувши подану заяву суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

По-перше, суд не вбачає очевидної протиправності рішення відповідача. На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб’єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб’єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Натомість, у цьому випадку, Міністерство екології та природних ресурсів України відповідно до вимог статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" № 222-VIII від 02.03.2015р. саме і наділена повноваженням на прийняття таких рішень.

Питання обґрунтованості чи необґрунтованості наказів від 02.03.2017р. № 100 та від 03.08.2017р. № 298 в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено.

По-друге, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 року у справі № 826/14309/17 встановлено, що є правомірним висновок контролюючого органу щодо порушення ТОВ «Екопровайд» вимог абзацу 3 пункту 6 Ліцензійних умов, оскільки у суб'єкта господарювання у повному обсязі відсутні копії підтверджуючих документів, засвідчених печаткою та підписом керівника суб'єкта господарювання, що надають можливість їх ідентифікувати.

Відтак, рішенням суду , яке набрало законної сили, підтверджено порушення позивачем вимог ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності – поводження з небезпечними відходами.

Згідно п. 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 р. N 446, небезпечні відходи - відходи, що мають такі фізичні, хімічні, біологічні чи інші небезпечні властивості, які створюють або можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища і здоров'я людини та які потребують спеціальних методів і засобів поводження з ними.

Таким чином, внаслідок зупинення судом дії оскаржуваних наказів Міністерства екології та природних ресурсів України від 02.03.2017р. № 100 та від 03.08.2017р. № 298 «Про анулювання ліцензій» до остаточного з’ясування всіх обставин справи фактично буде легітимізована господарська діяльність позивача щодо поводження з небезпечними відходами, які можуть створити значну небезпеку для навколишнього природного середовища і здоров'я людини.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Станом на момент подання заяви про забезпечення позову до суду позивачем не представлено переконливих доказів, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про очевидні ознаки протиправності оскаржуваних рішень.

Наведене свідчить про відсутність існування підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 77, 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопровайдер" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій