Справа № 263/9831/18
Суддя: Музика О. М.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/9831/18
Провадження № 2-а/263/354/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора з ЮП СП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

1. виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора з ЮП СП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 10 липня 2018 року інспектором з ЮП СП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення № 190672, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Вказаною постановою позивача визнано винним в ухиленні від виконання передбачених законодавством батьківських обовязків щодо виховання малолітньої дитини. Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі: незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. Разом з тим, посадовою особою не досліджено і у постанові не наведено, які саме обовязки він не виконував щодо виховання дитини. Висновок про наявність в його діях правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 184 КУпАП, ґрунтується тільки на зверненні до лікаря після того, як дитина позивача не втримала рівновагу та впала у його присутності, хоча падіння дитини сталося у результаті втрати нею рівноваги з висоти власного зросту. Таке падіння неможливо передбачити, а недопущення таких випадків можливо лише в разі обмеження можливості пересування самої дитини, що є абсурдним. Такий висновок можна зробити, якщо, наприклад, дитина залишилися без нагляду та впала з якоїсь висоти (стіл, дробина та інше). 10 липня 2018 року лікар обласної лікарні інтенсивного лікування м. Маріуполя проводив огляд дитини після її падіння та не виявив жодних ознак травмування доньки - ОСОБА_3 Відповідачем при розгляді даної справи не в повному обсязі були досліджені докази, тому підстав для винесення постанови не було. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки така винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень та ґрунтується на неповному та необєктивному розгляді справ про адміністративне правопорушення за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача. У звязку з чим позивач просить суд визнати протиправними дії інспектора поліції та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення № 190672.

Відповідач не скористався своїм правом і відзив на позовну заяву не подав.

2. заяви і клопотання:

заяв і клопотань від сторін не надходило.

3. процесуальні дії суду:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строк для відповідача для подання відзиву на позов та позивачу для надання відповіді на відзив, розяснено строки та порядок надання суду доказів.

У звязку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалися сторони, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

4. фактичні обставини справи, установлені судом:

Судом установлено, що інспектором з ЮП СП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 10 липня 2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 223735 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У цей же день інспектором з ЮП СП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 10 липня 2018 року № 190672, відповідно до якої ОСОБА_1, 05 липня 2018 року близько 19.30 год. не виконав батьківські обовязки щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем мешкання, внаслідок чого остання впала. За змістом даної постанови інспектором з ЮП СП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

5. Щодо порушення прав позивача та ким вони порушені, то суд вважає, що із змісту підстав позову відповідачем ОСОБА_2 як субєктом владних повноважень, який виніс індивідуальний акт (оскаржувану постанову) порушені права позивача.

6. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спору, який виник із правовідносин щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) вправі складати протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У той же час статтею 221 КУпАП чітко регламентовано, що лише судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Особи, які привласнили функції суду, несуть відповідальність, установлену законом.

Аналогічний зміст наявний у статті 124 Конституції України.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що розгляд по суті протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП, інспектором поліції, а не судом, є вчиненням дій, які виходять за межі компетенції органів Національної поліції та мають ознаки привласнення повноважень, якими ці органи не наділені в силу закону.

Таким чином, інспектор поліції після виявлення правопорушення повинен був скласти відповідний протокол та направити його для розгляду до суду за місцем його вчинення відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП.

Враховуючи, що оскаржувана постанова прийнята не уповноваженою на те особою, з порушенням правил підвідомчості, така підлягає безумовному скасуванню і направленню на новий розгляд, а тому доводи позивача стосовно доведеності його провини та відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення судом не перевіряються, оскільки оскаржувана постанова винесена не повноваженою на те особою.

Оскільки оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням субєкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений, однак без дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення, що має виключно важливу роль для встановлення обєктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення, а порушення норм процесуального права субєктом владних повноважень (в даному випадку інспектором поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки така винесена поза межами наданих інспектору поліції законом повноважень, і такі дії інспектора поліції позбавляють суд правових підстав для встановлення обєктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

У звязку з викладеними обставинами, суд вважає, що оскаржувана постанова не може бути визнана законною, підлягає скасуванню, а справа про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України направленню на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) для прийняття відповідного рішення щодо направлення протоколу про адміністративне правопорушення до органу, який уповноважений положеннями ст. 221 КУпАП на його розгляд.

7. Питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 143 КАС України судовий збір відноситься на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 242, 245, 246, 286 КАС України, 5, 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 124 Конституції України, ст. ст. 184, 221, 255, 257, 274 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора з ЮП СП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 10 липня 2018 року № 190672 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВВ № 454413, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3;

Інспектор з ЮП СП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2, службова адреса: вул. Фонтанна, 87, м. Маріуполь.

Суддя О.М. Музика