Справа № 191/2416/18
Суддя: Гречко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/2416/18
Провадження № 2-а/191/32/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю. В.

при секретарі Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 29.05.2018 року серії АР №882921,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 29.05.2018 року серії АР №882921, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 29.05.2018 відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 882921, якою його було визнано винним у порушенні ч. 2 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляду штрафу розміром 680 грн. З такою думкою поліцейських не погоджується, а постанова підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи

бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений г[орядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Стаття 11 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Систематичний аналіз правових норм вказує на обовязковість наявності таких елементів складу адміністративного правопорушення як: дія/бездіяльність, протиправність, винність та караність, а також суспільна шкідливість.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Про те, дану вимогу кодексу при розгляді справи дотримано не було.

В його випадку відсутні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності оскільки відсутні елементи складу адміністративного правопорушення, а саме його дія/бездіяльність, умисел чи необережність.

Він працює за трудовим договором на автотранспортному підприємстві, автомобіль яким він керував є власністю підприємства. Відповідно до посадової інструкції він не повинен здійснювати щозмінну перевірку технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.1 Порядку перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками (затверджений наказом Міністерства транспорту та звязку України від 05.08.2008 № 974) перевізник забезпечує щозмінну перевірку транспортних засобів які допускаються до руху.

З а перевірку транспортних засобів перед допуском їх до руху, згідно посадової інструкції, відповідає механік який її проводить, про що ставить підпис та заносить відомості до журналу реєстрації операцій перевірки технічного стану КТЗ контрольно-пропускним пунктом.

29.05.2018 перед виїздом на маршрут для перевезення пасажирів він пройшов медичний огляд, відповідальною особою підприємства (механіком) здійснювалася перевірка технічного стану автобусу АЕ1156СХ, про що є запис.

В свою чергу, ст. 287 КК України передбачена відповідальність за випуск в експлуатацію завідомо несправних транспортних засобів.

Тому вважає, що працюючи за трудовим договором на автотранспортному підприємстві, де є відповідальна особа за випуск транспортних засобів на лінію притягувати його до відповідальності є несправедливо, а оскільки в його відсутній склад адміністративного правопорушення ще й незаконно.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.05.2018 серії АР № 882921 відносно нього.

До початку відкритого судового засідання представник відповідача ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву мотивуючи його тим, що за вищевказаних обставин інспектором встановлено порушення ОСОБА_1 п.31.4.4 «б» ПДР. Крім того, позивач в своїй позовній заяві надав суду пояснення, які не відповідають дійсності та спростовуються іншими матеріалами справи, а тому вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають та просить відмовити в задоволенні позову.

До початку відкритого судового засідання позивач надав заяву якою просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

До початку відкритого судового засідання відповідач надав заяву якою просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити.

Т аким чином, суд вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2018 року старшим інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2у відношенні позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 882921 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення п.31.4.4 Правил дорожнього руху, за ч.2 ст.122 КУпАП, згідно якої 29.05.2018 року о 12.00 год. в смт.Іларіонове, по вул.. Європейська, 18, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1,який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, мав технічну несправність, а саме не працюючі, передбачені конструкцією транспортного засобу, склоомивачі, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 680 грн.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення)

Частина 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Цієї вимоги закону представник відповідача не виконав та не надав жодного доказу на підтвердження правомірності винесення спірної постанови.

Не міститься таких доказів і у матеріалах справи.

Навпаки, дані зазначені в постанові спростовуються показаннями позивача.

За даних обставин суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 882921 від 29.05.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Суддя: ОСОБА_4