Справа № 524/6286/18
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 524/6286/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП Бондаренко Владислава Володимировича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.09.2018, суддя Нестеренко С.Г., АДРЕСА_1 39600, повний текст складено 25.09.18 по справі № 524/6286/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП Бондаренко Владислава Володимировича

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Бондаренка Владислава Володимировича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВР №160071 від 14.07.2018 року, викликати свідка події ОСОБА_3.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 вересня 2018 року позивачеві відмовлено у задоволенні клопотання про виклик в судове засідання для допиту як свідка ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог вказує, що постановою відповідача - інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Бондаренка В.В. від 14 липня 2018 року, серія ВР №160071, його (позивача) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він, нібито, цього дня близько 10 год. 10 хв. в м. Кременчук по вул. Троїцька, 60 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, р.н. НОМЕР_1, з непрацюючим лівим стоп сигналом, що є порушенням п.п. 31.4.3 «а» ПДР, та не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 ПДР. Вважає дії відповідача незаконними, постанову протиправною та просив її скасувати, оскільки постанова була ухвалена з порушенням норм права, суперечить вимогам закону, та не відображає дійсних обставин справи, зокрема без врахування його пояснень про те, що нефункціювання світлового стоп сигналу виникло не при початку руху автомобіля під його керуванням, а під час руху. Також стверджує, що документи на вимогу відповідача надавав. Таким чином, вважає постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВР №160071 від 14.07.2018 року такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.09.2018 року по справі №524/6286/18 позов задоволено частково.

Змінено захід стягнення, застосованого постановою інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Бондаренка Владислава Володимировича від 14 липня 2018 року, серія ВР №160071, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП, звільнивши в межах ст. 22, ч. 1 ст.121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАп ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності у звязку із малозначністю вчинених адміністративних правопорушень та обмежитись усним зауваженням.

Не погодившись із судовим рішенням, інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Бондаренко В.В. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.09.2018 року по справі №524/6286/18 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити, справу розглянути за його відсутності.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги скаржник посилається на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказав, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор керувався ПДР України та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєно. До постанови додано відеозапис, який слугує беззаперечним підтвердженням вини позивача. Накладене інспектором стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. в результаті притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП встановлене санкцією ч. 1 ст. 126 КУпАП, як фіксоване та безальтернативне, а тому є співмірним із допущеним позивачем порушенням.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою відповідача - інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Бондаренко В.В. від 14 липня 2018 року, серія ВР №160071, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він, позивач, як зазначено у постанові, цього дня близько 10 год. 10 хв. в м. Кременчук по вул. Троїцька, 60 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, р.н. НОМЕР_1, з непрацюючим лівим стоп сигналом, що є порушенням п.п. 31.4.3 «а» ПДР, та не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 ПДР.

Постанова була складена на бланку, надрукованого типографським способом, шляхом заповнення відповідних даних відповідачем, а її копія була направлена позивачеві засобами поштового рекомендованого зв`язку, оскільки позивач відмовився від отримання її копії.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач формально допустив вчинення поставлених йому у вину проступків за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП, проте, у зв`язку із малозначністю вчинених позивачем адміністративних правопорушень, наявні підстави змінити захід стягнення, звільнивши позивача від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.121, ч.1 ст.126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі - Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Надаючи оцінку оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п. 31.4.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Кількість, розташування, колір, тип і режим роботи світлових приладів визначається державними і міжнародними стандартами та Конвенцією «Про дорожній рух». Ними встановлено, що на кожному транспортному засобі повинні бути такі світлосигнальні пристрої, зокрема сигнали гальмування.

Згідно ДСТУ 3649:2010 п.п. 6.1.7.2 сигнали гальмування мають вмикатись під час приведення у дію відповідних органів керування гальмівних систем та функціювати у сталому режимі весь період гальмування.

Відповідно до п.п. 7.1.1 ДСТУ відповідність вимогам, зокрема, п.п. 6.1.7.1 перевіряють візуально.

У ч. 1ст.121КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.4 «а» ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За ч. 1, 2 ст. 62 Закону України У «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обовязковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

У статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1статті 126 КУпАП передбачено що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка» тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи встановлення під час судового розгляду справи факту порушення позивачем вимог ПДР України, колегія суддів дійшла висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП та як наслідок, правомірності накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. на підставі оскаржуваної постанови.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо зміни заходу стягнення, застосованого постановою інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП НП Бондаренко В.В. від 14 липня 2018 року, серія ВР №160071, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП, звільнення позивача від адміністративної відповідальності, оголошення йому усного зауваження, виходячи з наступного.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VII-I внесено зміни до ч.2 ст.33 КУпАП, а саме: при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 22 КУпАП встановлюється, що усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Стаття не передбачає обов'язковості звільнення від адміністративної відповідальності за всі малозначні правопорушення, а передбачає тільки право прийняти таке рішення. У зв'язку із цим посадова особа зобов'язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що зм'якшують і обтяжують відповідальність тощо.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому. Суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Відтак, змінюючи захід стягнення та оголошуючи позивачу усне зауваження, суд першої інстанції не врахував, що в даній справі він не є органом, який уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки в силу статті 222 КУпАП розгляд такої справи віднесений цим Кодексом до відання органів Національної поліції та, відповідно, саме ці органи вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі статті 22 КУпАП.

Крім того, судом першої інстанції не обґрунтовано в чому полягає малозначність вчиненого правопорушення.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, яка є предметом оскарження позивачем.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що, у спірних правовідносинах інспектор діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП Бондаренко Владислава Володимировича задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.09.2018 по справі № 524/6286/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП Бондаренко Владислава Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

.

Головуючий суддя В.О. Бондар
Судді О.М. Калитка З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 17.10.2018.