Справа № 0440/7235/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
28 вересня 2018 р.Справа №0440/7235/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м.Дніпрі заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» про забезпечення позову за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -
27.09.2018 р. Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.09.2018 р. №966 «Про усунення недоліків порушень Правил благоустрою території міста» - повністю.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №0440/7235/18 передана судді Віхровій В.С.
Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №966 від 18.09.2018 р. та шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору (тобто дії щодо пошкодження, знесення, демонтажу зазначених в оскаржуваному рішенні споруд позивача).
В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що є усі підстави для винесення ухвали про забезпечення позову, оскільки є обидві, встановлені законом ознаки, підстави для застосування судом певних видів забезпечення цього адміністративного позову. Оскаржуваним рішенням зобовязано демонтувати 66 законно розміщених споруд і у разі відмови виконання, комунальним підприємствам міста наказано знести, демонтувати ці обєкти із стягненням видатків з власника земельної ділянки, що призведе до порушення прав власності позивача, нанесення значної матеріальної шкоди, далі до виникнення нових судових спорів.
Відповідно до ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.
Порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено у Главі 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Так, відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).
Відповідно до ст.151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Приписами ч.2 ст.151 КАС України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.
Відповідно, суд може забезпечити позов лише за наявності двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.
Як вбачається з матеріалів поданого позову, рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.09.2018 р. №966 «Про усунення недоліків порушень Правил благоустрою території міста», яке оскаржується, вирішено усунути наслідки порушень Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 р. №44/43, шляхом припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків у місцях загального користування згідно з переліком, що додається (п.1); Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради спільно з Комунальним підприємством «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради та Комунальним підприємством «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради попередити власників тимчасових споруд, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків про необхідність власними силами та за власні кошти усунути наслідки порушень Правил, звільнити зайняті земельні ділянки та привести їх до первісного стану для подальшого використання за цільовим призначенням (п.2); Комунальним підприємствам Дніпровської міської ради: за наявності укладених договорів про використання обєктів благоустрою міста не за цільовим призначенням, договорів передачі в платне користування обєктів благоустрою вулично-дорожньої мережі та інших договорів оренди тимчасових споруд здійснити їх розірвання відповідно до чинного законодавства; забезпечити укладання договорів на демонтаж, транспортування та зберігання тимчасових споруд і матеріалів та питання щодо забезпечення охорони громадського порядку під час усунення наслідків порушень Правил доручено Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради за погодженням з Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області.
Суд зазначає, що зі змісту рішення вбачається позиція виконавчого комітету міської ради щодо спірного майна із визначенням обсягу доручень (та/або вимог) певному колу осіб, а відтак не вказує про очевидну небезпеку пошкодження майна позивача або що таке пошкодження має наразі відбуватися уповноваженими в рішенні підприємствами.
Слід звернути увагу, що подання позовної заяви, предметом якого є визнання рішення протиправним, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.
Досліджуючи заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, суд вважає, що на час розгляду даної заяви, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, або унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, або може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду до початку розгляду справи по суті.
Без надання офіційної правової оцінки в межах оскарження та без застосування принципів адміністративного судочинства, зокрема, таких як гласності і відкритості, змагальності тощо, враховуючи відсутність очевидних ознак протиправності рішення, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову і є неприпустимим.
Окремо слід зазначити, що вимоги заяви, яка розглядається, безпосередньо зачіпає права та законні інтереси осіб, які не є сторонами у справі та не залучені у якості третіх осіб.
Згідно ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).
У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За таких обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що станом на час розгляду даної заяви, наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч.2 ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову.
Керуючись ст.ст.77, 150-154, 241-243, 248 КАС України, суд, -

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» про забезпечення позову у справі №0440/7235/18, - відмовити.
Копію ухвали невідкладно направити заявнику.
Приписами ч. 1 ст. 256 КАС України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Згідно ч. 8 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Суддя (підпис) Ухвала не набрала законної сили 28.09.18 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2