Справа № 2а-669/12/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2012-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 березня 2012 року № 2а-669/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. при секретарі судового засідання Віруцькій О.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Підприємства об'єднання громадян "Флагман"

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.12.2011р. №

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач –підприємство об’єднання громадян «Флагман»- звернувся до суду з вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.12.2011 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всі доводи відповідача викладені в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки підприємства об’єднання громадян «Флагман»з питань користування пільгами під час здійснення фінансово-господарської діяльності за період з 26.09.2008 по 31.12.2010 (далі –акт перевірки) не відповідають чинному законодавству, не мають належного обґрунтування на підставі чого податкові повідомлення-рішення від 14.12.2011 №.

Відповідач –Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Києва –заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених в письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи та зазначив, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач з судове засідання не прибув хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи.

27.02.2012 в судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання стосовно доцільності розгляду справи в порядку письмового провадження, у зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача. Представник позивача проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що представник відповідача в судове засідання не прибув хоча й був належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду справи, а також з огляду на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ :

Співробітниками Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва проведено позапланової невиїзної перевірки підприємства об’єднання громадян «Флагман»з питань користування пільгами під час здійснення фінансово-господарської діяльності за період з 26.09.2008 по 31.12.2010, за результатами якої складено Акт від 01.12.2011 №248/62312/36175177 (далі акт перевірки).

У вказаному Акті перевірки Відповідач, зокрема, дійшов висновків про порушення Позивачем вимог п.п. 6.2.8 п. 6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 №168/97-ВР, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 10104186,00 грн. та до завищення рядка 26 «Залишок від’ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду»на загальну суму 2605503,00 грн.

На підставі висновків Акту перевірки Відповідачем 14.12.2011 винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу донараховано збільшено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість на суму 12630233,00грн. (за основним платежем 10104186,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 2526047,00грн.).

Судом встановлено, що Позивач має дозвіл №35 на право на користування пільгами з оподаткування згідно: п.п. 7.12.1 п. 7.12 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»; п.п. 6.2.8 п. 6.2 статті 6 Закону України «Про податок на додану вартість»(а.с. 26). Строк дії дозволу з 01.10.2009 по 01.10.2010.

Згідно пп. 3.1.1 п.3.1. ст. З Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 №168/97-ВР, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: поставки товарів та послуг місце надання яких знаходиться на митній території України. Продаж (поставка) товарів (робіт, послуг), згідно п. 7.1 ст.7 Закону, здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість.

Платник податку, відповідно до пп.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону №168/97-ВР зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, яка складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця.

При цьому, пп.7.2.4. п.7.2 ст.7 Закону №168/97-ВР передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку

.Відповідно до п.п. 7.7.1. п. 7.7., ст. 7 Закону №168/97-ВР визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.п. 6.2.8 п. 6.2 ст. 6 Закону №168/97-ВР, за нульовою ставкою оподатковуються операції з поставки товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім грального і лотерейного бізнесу та послуг з поставки підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі -комісіонера) здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі -комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу валових витрат виробництва.

Як вбачається з акту перевірки та не заперечується сторонами у справі, Позивач орендує приміщення, які в подальшому здає в суборенду.

Твердження позивача, що передача майна в суборенду є послугою, яка безпосередньо виготовляється громадською організацією інвалідів (позивачем), оскільки є результатом діяльності трудового колективу, суд вважає необґрунтованою виходячи з наступного.

Оскільки, орендовані приміщення не є власністю підприємств громадських організацій інвалідів, отже надання послуг по передачі майна у суборенду, відбувається в межах цивільно-правових договорів (договір оренди), без передачі права власності, що уповноважують орандаря (позивача) здавати майно, в даному випадку нежитлові приміщення, у суборенду, висновок відповідача, що вказані не безпосередньо виготовляються (надаються) позивачем.

Враховуючи викладене, висновок відповідача про порушення позивачем п.п. 6.2.8 п. 6.2 ст. 6 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»(зі змінами і доповненнями) підприємством було задекларовано в податкових деклараціях з податку на додану вартість операції, що оподатковуються за нульовою ставкою (ряд. 02.2) на загальну суму 63 548 458,00 грн., суд вважає обґрунтованим.

Твердження позивача, що Відповідачем, в порушення вимог чинного законодавства України, не скасовано реєстрацію позивача як особи, що має право на податкову пільгу, суд звертає увагу, що на момент проведення перевірки, строк дії дозволу, на підставі якого позивачем було застосовано податкову пільгу - закінчився.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов’язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від’ємного значення об’єкта оподаткування податком на прибуток або від’ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених п.п. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов’язання, неправомірності заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від’ємного значення об’єкта оподаткування податком на прибуток або від’ємного значення суми податку на додану вартість.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку що, податкове повідомлення рішення від 14.12.2011 № відповідає вимогам законодавства України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 56.4 ст. 56 Податкового кодексу України обов'язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином відповідач, як суб’єкт владних повноважень, довів суду правомірність прийнятого ним рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги Підприємства об’єднання громадян «Флагман»не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Підприємства об’єднання громадян «Флагман»в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда