Справа № 1340/3653/18
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3653/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань ОСОБА_1

з участю представників

від позивача ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ІТ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Державної фіскальної служби України, з участю другого відповідача комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «НЕО-ІТ» звернулося в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14 червня 2018 року №795546/38502019 та зобовязання зареєструвати податкову накладну за №1243 від 31 жовтня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач у підтвердження позовних вимог наводить наступні аргументи. Зазначає, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між ТзОВ «НЕО-ІТ» та ТзОВ «Західінфо», та те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови платнику податків у реєстрації податкової накладної. Крім того, продовжує позивач, реєстрацію податкової накладної було зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки згадана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року. Однак, цей наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України від 06.04.2018 року за №409, а відтак зазначена в оскаржуваному рішення підстава для відмови є неактуальна.

Представник позивача дав аналогічні пояснення, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 управління ДФС у Львівській області у відзиві на позовну заяву зазначає, що п.201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операції постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних падати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних; платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредит. За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності поданих накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення і реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податні накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України). Таким чином, відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято оскаржуване рішення, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідачів проти позову заперечив, просить у його задоволенні відмовити.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються наступні обставини справи.

За результатами господарських операцій з поставки компютерної техніки ТзОВ «НЕО-ІТ» було складено податкову накладну за №1243 від 31 жовтня 2017 року та подано через систему обміну електронними документами в органи ДФС, що підтверджується відповідною квитанцією від 14.11.2017 року за №.

Як вбачається з наведеної квитанції про реєстрацію податкової накладної в ній зазначено, що: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року за №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:4911. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік, яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року за №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п.4 цього наказу».

Згідно з рішення від 14 червня 2018 року №795546/38502019 підставою відмови у реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних стало - ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури /інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Так, зокрема в рішенні зазначено про відсутність документів на реалізацію товару.

Дане рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку та було залишено без змін.

Наведене вказує на те, що змістом спірних правовідносин є дотримання порядку реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п.5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року за №117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (п.6 Порядку).

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (п.7 Порядку).

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади (п.10 Порядку).

Згідно з підп.1.6 п.1 листа ДФС України від 21.03.2018 р. N 959/99-99-07-18, комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Відповідно до п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Судом встановлено, що позивачем було подано контролюючому органу Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена, з додаванням відповідних копій документів на підставі яких здійснювалась поставка компютерного обладнання: договір оренди нерухомого майна від 01.05.2016 року за №7-2016, експрес-накладна №5215, накладна від 15.11.2017 року за №СТ12970341, договір поставки обладнання від 13.01.2017 року за №KDM0117-01P, платіжні доручення від 01.11.2017 року за №3199 (оплата за отриманий товар) та від 31.10.2017 року за №1256 (оплата за реалізований товар).

Таким чином, суд вважає, що надання платником податків вищенаведених документів свідчить про виконання ним вимоги контролюючого органу щодо надання копій необхідних документів, зокрема, про підтвердження фактів купівлі і реалізації товару.

Окрім того, як вбачається із змісту наявної квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, контролюючий орган посилається на п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року за №567. Однак, судом встановлено, що на час зупинення реєстрації податкової накладної зазначений наказ втратив чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України від 06.04.2018 року за №409.

Дані обставини свідчать про те, що таке рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії субєкта владних повноважень, що перешкоджає платнику податків своєчасно та в повній мірі виконати свої обовязки та скористатись своїми правами, передбаченими чинним податковим законодавством, яким врегульовано порядок реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як передбачено п.21 вищенаведеного Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Судом встановлено, що позивачем були надані документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема, документи, яка свідчить про купівлю та подальшу реалізацію товару.

Однак, всупереч цьому, контролюючий орган прийняв оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Відповідач, в свою чергу, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, передбачених п.21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які є виключними підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає передбаченим ч.2 ст.2 КАС України критеріям обґрунтованості та пропорційності індивідуального акта субєкта владних повноважень, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.3 ст.139 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати, прийняте комісією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, рішення від 14.06.2018 року за №795546/38502019 про відмову в реєстрації податкової накладної за №1243 від 31.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕО-ІТ», податкову накладну за №1243 від 31.10.2017 року в день подання такої накладної.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ІТ» (адреса: м.Львів, вул.Кн.Романа, 34/1, ) 3524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12 жовтня 2018 року.

Суддя В.Я.Мартинюк