Справа № 810/4228/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року № 810/4228/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Почепи В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови,

за участю сторін:

- представник позивача: ОСОБА_1, довіреність №46 від 05.01.2018,

- представник відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 19.09.2018,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (далі-позивач, ТОВ «Білоцерківвода») з позовом до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні №54929301;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні №54929301.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 03.08.2018 головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №54929301 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №54929301.

Так, в рамках виконавчого провадження №54929301 було здійснено виконання наказу Господарського суду Київської області №911/3750/14, виданого 07.09.2017, про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Новація-1» частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу і водозабором на р.Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; також вузол розвантаження і переробки вапна.

Позивач зазначив про те, що на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» не перебуває майно, яке є предметом стягнення з позивача як з боржника у виконавчому проваджені №54929301.

Так, зокрема, позивач наголосив на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» на підставі концесійного договору від 25.03.2013, укладеного з Білоцерківською міською радою, здійснювало використання футляру технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію.

Позивач повідомив про те, що 17.02.2018 співробітниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» було виявлено пошкодження та демонтаж невідомими особами частини вказаного футляру, у звязку з чим Білоцерківською міською радою на підставі рішення від 15.05.2018 було виведено футляр зі складу обєкта концесії та укладено з позивачем додаткову угоду до концесійного договору від 25.03.2013.

Позивач наголосив на тому, що головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 не вчиняв жодних дій та заходів, спрямованих на примусове виконання наказу Господарського суду Київської області №911/3750/14, виданого 07.09.2017, а тому, на думку позивача, прийняття спірних постанов суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Присутній у судовому засіданні 25.09.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Присутній у судовому засіданні 25.09.2018 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (ідентифікаційний код: 38010130, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м.Біла Церква, вул. Героїв Небесної сотні, буд.24) 28.02.2012 зареєстровано в якості юридичної особи, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З вказаної виписки вбачається, що основним видом господарської діяльності позивача є забір, очищення та постачання води (т.1, а.с.27).

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Новація-1» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківводоканал» та Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про витребування майна та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.04.2017 у справі №911/3750/14 позов задоволено повністю.

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новація-1» майно, а саме: частину магістрального водоводу Дніпро-Рось на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130) і водозабором на р. Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; вузол розвантаження і переробки вапна.

Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Новація-1» частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу і водозабором на р.Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; також вузол розвантаження і переробки вапна.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" та Білоцерківської міської ради залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2017 р. у справі № 911/3750/14 - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 19.10.2017 головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54929301.

З вказаної постанови вбачається, що виконавчим документом, який підлягає виконанню, є наказ Господарського суду Київської області №911/3750/14, виданий 07.09.2017 про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Новація-1» частину магістрального водоводу «Дніпро-Рось» на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м.Біла Церква, вул.Ставищанська, 130) і водозабором на р.Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; вузол розвантаження і переробки вапна (т.1, а.с.13).

14.11.2017 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» від 06.11.2017 №1-04/09-2829 про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №54929301 (т.1, а.с.14) було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №54929301 до закінчення перегляду справи в порядку касації (т.1, а.с.15).

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 у справі № 911/3750/14 - без змін.

28.11.2017 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 було винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №54929301 (т.1, а.с.16).

Судом встановлено, що позивач звернувся до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із поясненнями у виконавчому провадженні №54929301, в яких зазначив про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» не має на балансі майна (магістрального водопроводу «Дніпро-Рось»), яке є предметом витребування в рамках виконавчого провадження №54929301.

У вказаних поясненнях позивач зазначив про те, що ТОВ «Білоцерківвода» на підставі концесійного договору від 25.03.2015 здійснює використання іншого обєкта - футляру технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію (т.1, а.с.19).

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2018 головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 було прийнято постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №54929301, якою за повторне невиконання рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, накладено на боржника, ТОВ «Білоцерківвода» штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн. (т.1, а.с.17-18).

18.05.2018 позивач звернувся до головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 із заявою, у якій просив вжити заходи для закінчення виконавчого провадження ВПР №54929301, у звязку з відсутністю у ТОВ «Білоцерківвода» майна, яке підлягає примусовому стягненню (т.1, а.с.21).

Постановою головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 03.08.2018 закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області №911/3750/14, виданого 07.09.2017 (т.1, а.с.22).

03.08.2018 головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 було винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, якою постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» витрати на проведення виконавчих дій у сумі 300,00 грн. (т.1, а.с.24).

Також 03.08.2018 головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» виконавчий збір у сумі 12800,00 грн. (т.1, а.с.25).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем постанов від 03.08.2018 про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №54929301, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон № 1404, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин) виконавче провадження - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст.14 Закону №1404 визначено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, субєкт оціночної діяльності - субєкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.15 Закону №1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.2 ст.18 Закону №1404).

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 4 ст.39 Закону №1404 вбачається, що у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону №1404 у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.42 Закону №1404 кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Частиною 4 ст.42 Закону №1404 передбачено, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Отже, у разі закінчення виконавчого провадження, у тому числі, у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, з боржника стягуються витрати виконавчого провадження.

Як зазначено вище, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що спірні постанови винесені протиправно та необґрунтовано, оскільки на балансі ТОВ Білоцерківвода відсутня частина магістрального водоводу Дніпро-Рось на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м.Біла Церква, вул.Ставищанська, 130) і водозабором на р.Рось; шламонакопичувач, площею 14,5 га; вузол розвантаження і переробки вапна.

Так, позивач зазначив про те, що ТОВ Білоцерківвода здійснювало використання на підставі концесійного договору від 25.03.2013, укладеного з Білоцерківською міською радою, футляру технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію, а не частину магістрального водоводу Дніпро-Рось на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м.Біла Церква, вул.Ставищанська, 130) і водозабором на р.Рось.

Крім того, позивач наголосив на тому, що футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію ніяким чином не повязаний з магістральним водопроводом Дніпро-Рось.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

25.03.2013 між Білоцерківською міською радою (Концесієдавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода (Концесіонер) був укладений концесійний договір, за умовами якого концесієдавець зобовязався надати концесіонеру на 15 років виключне право здійснювати управління (експлуатацію) обєкта концесії з метою задоволення громадських потреб у сфері централізованого водопостачання та водовідведення на території, визначеній у договорі.

Відповідно до абз.2 п.1 концесійного договору право концесіонера на управління (експлуатацію) обєктом концесії є виключним і не може бути передано третім особам концесієдавцем без згоди концесіонера або консіонером без згоди концесієдавця.

Згідно з п.3 концесійного договору обєктами концесії є майно комунального підприємства Білоцерківської міської ради Білоцерківводоканал, яке є цілісним майновим комплексом, що надається у концесію, а саме: майно (основні засоби, у томі числі незавершене будівництво, нематеріальні активи), що забезпечує вироблення (створення) відповідної продукції (послуг)у сфері водопостачання та водовідведення.

Склад обєкта концесії, місцезнаходження одиниць майна, що входять до складу обєкта концесії, а також їх вартість зазначені у додатку №1 до договору.

Пунктом 87 договору визначено, що договір діє з 25 березня 2013 року по 25 березня 2028 року (включно) (т.1, а.с.59-68).

Між сторонами було підписано Склад обєкта концесії (Додаток №1 до концесійного договору від 25.03.2013) (т.2, а.с.195-246).

Судом встановлено, що 01.04.2014 між сторонами було підписано Додаткову угоду №2 про внесення змін до концесійного договору від 25.03.2013, за умовами якої сторони дійшли згоди внести зміни до Додатку №1 концесійного договору, доповнивши п.17 Перелік передавальних пристроїв (інші передавальні пристрої), що входять до складу обєкта концесії таким підпунктом, зокрема, футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію (т.1, а.с.69-74).

Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого права, на підставі концесійного договору від 25.03.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 було прийнято рішення №15365744 від 26.08.2012 про реєстрацію за ТОВ Білоцерківвода права концесії на комплекс нежитлових будівель за літ. А-2, Б-2, В-2, Г-2, Ж, З, І-2, К, 1Л, 2Л, 3Л, 4Л, 5Л, 6Л, М, Н та споруд, які розташовані за адресою: Київська обл., м.Біла Церква, вул.Ставищанська буд.130 (т.1, а.с.247).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.01.2013 до комплексу нежитлових будівель за літ. А-2, Б-2, В-2, Г-2, Ж, З, І-2, К, 1Л, 2Л, 3Л, 4Л, 5Л, 6Л, М, Н та споруд, які розташовані за адресою: Київська обл., м.Біла Церква, вул.Ставищанська буд.130, належать наступні обєкти: службово-побутові приміщення, А-2, загальна площа 863,7 кв.м.; блок фільтрів з блоком відстійників та камер реакції І-ої черги, Б-2, загальна площа 3450,8 кв.м.; блок фільтрів з блоком відстійників та камер реакції ІІ-ої та ІІІ-ої черги, В-2, загальна площа 5967,2 кв.м.; реагентне господарство суміщене з мех.майстернею, Г-2, загальна площа 1948,9 кв.м.; хлораторна з витратними складом хлору, Д-2, загальна площа 226,4 кв.м.; склад хлору, Е, загальна площа 159,9 кв.м.; кладські приміщення, Ж, загальна площа 73,5 кв.м.; газова котельня, З, загальна площа 266,6 кв.м.; фтораторна зі складом кремнефтористого натрію, І-2, загальна площа 621,6 кв.м.; насосна станція повторного використання води, К, загальна площа 139,6 кв.м.; павільйон резервуарів чистої води, 1Л, загальна площа 14,8 кв.м.; павільйон резервуарів чистої води, 2Л, загальна площа 23,4 кв.м.; павільйон резервуарів чистої води, 3Л, загальна площа 22,8 кв.м.; павільйон резервуарів чистої води, 4Л, загальна площа 25,6 кв.м.; павільйон резервуарів чистої води, 5Л, загальна площа 15,2 кв.м.; павільйон резервуарів чистої води, 6Л, загальна площа 25,6 кв.м.; маш.зал ІІ-го підйому, М, загальна площа 853,8 кв.м.; прохідна, Н, загальна площа 22,2 кв.м. (т.1, а.с.248-249)

Судом встановлено, що 15.05.2018 Білоцерківською міською радою Київської області було прийнято рішення «Про виведення (виключення) майна зі складу обєкта концесії та укладення додаткової угоди до концесійного договору», яким вирішено вивести (виключити) футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію, зі складу обєкту концесії, та укласти з ТОВ Білоцерківвода додаткову угоду про внесення змін до концесійного договору від 25.03.2013 (т.1, а.с.94-97).

З метою виконання вказаного рішення, 15.05.2018 між Білоцерківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода було підписано Додаткову угоду №18 до концесійного договору від 25.03.2013, за умовами якого сторони дійшли згоди про виключення зі складу обєкту концесії футляру технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію (т.1, а.с.20).

У позовній заяві позивач зазначив про те, що прийняття Білоцерківською міською радою вказаного рішення було зумовлено вчиненням працівниками ТОВ Новація-1 дій по демонтажу частини футляру технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію, який був обєктом концесійного договору та виключений з числа обєктів концесії на підставі додаткової угоди №18 від 15.05.2018.

Так, судом встановлено, що 17.02.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстроване кримінальне провадження №0001006 за фактом звернення ТОВ Білоцерківвода із заявою про вчинення працівниками ТОВ Новація-1 самоправних дій по відношенню до майна Білоцерківської міської ради, яке перебуває у користуванні концесії ТОВ Білоцерківвода, розташованого за адресою: м.Біла Церква, вул.Сухоярська, 14 - трубопроводу, який сполучає насосну станцію першого підйому з водоочисними спорудами та розташована поблизу с.Глибочка Білоцерківського району Київської області (т.1, а.с.93).

У судовому засіданні позивач наголосив на тому, що ТОВ Новація-1 помилково ототожнює футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію з частиною магістрального водоводу Дніпро-Рось, оскільки вказані обєкти є різними обєктами, а у розпорядженні ТОВ Білоцерківвода до 14.05.2018 перебував лише футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію.

Дослідивши Додаток №1 до концесійного договору та Додаткову угоду від 15.05.2018 до вказаного договору, судом встановлено, що у переліку обєктів, які належать до концесії, відсутня інформація щодо частини магістрального водоводу Дніпро-Рось на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м.Біла Церква, вул.Ставищанська, 130) і водозабором на р.Рось; шламонакопичувача, площею 14,5 га; вузла розвантаження і переробки вапна.

Крім того, автентичність футляру технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію, що помилково ототожнюється стягувачем та державним виконавцем з водоводом Дніпро-Рось на ділянці між очисними спорудами Білоцерківського водоканалу (за адресою: м. Біла Церква, вул. Ставищанська, 130), підтверджується наступними доказами:

- копією розпорядження ВК БМР №1-3-92 від 21.03.1991 року, яким надано дозвіл водоканалу на дозвіл і будівництво трубопроводу (т.2, а.с.12);

- витягом з Робочого проекту на будівництво трубопроводу для подачі річкової води від водозабору на річці Рось до площадки водоочисних споруд, що підтверджує розробку водоканалом проектної документації на трубопровід, намір його будівництва між водозабором на річці Рось та водоочисними спорудами, обґрунтовує індивідуальність майна (т.2, а.с.1-10);

- копією наказу №283 від 30.11.1999 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом водоводу р.Рось-ХПВ (т.2, а.с.13);

- копією акту робочої комісії від 09.12.1999 року, яким прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом водовід річкової води від р.Рось до ХПВ м. Біла Церква (т.2, а.с.15-16);

- копією наказу Водопровідно-каналізаційного господарства Київоблводоканал №305 від 30.12.1999 року, яким затверджено акт робочої комісії від 09.12.1999 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом водоводу р.Рось-ХПВ м. Біла Церква, довжиною 4,7 км. (т.2, а.с.14);

- копією акту приймання-передачі від 01.02.2010 року, згідно якого водовід р.Рось-ХПВ м. Біла Церква було передано до комунальної власності територіальної громади міста Біла Церква (т.2, а.с.19);

- копією наказу КП БМР Білоцерківводоканал №326 від 01.12.2011 року, згідно з яким водовід річкової води від р.Рось до ХПВ м. Біла Церква виведено з експлуатації та переобладнано у футляр для трубопроводу подачі розчину гіпохлориту натрію (т.2, а.с.21);

- копією наказу КП БМР Білоцерківводоканал №113а від 15.05.2013 року, згідно з яким переобладнаний водовід річкової води від р. Рось до ХПВ м. Біла Церква введено в експлуатацію як футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію, який в подальшому було передано до складу обєкта концесії на підставі додаткової угоди № 2 до концесійного договору (т.2, а.с.22).

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що футляр технологічної мережі для транспортування розчину гіпохлориту натрію та водовод Дніпро-Русь є самостійними обєктами, останній з яких не використовується позивачем на жодному правовому титулі.

Позивач також наголосив, що перелічені вище матеріали надавались відповідачу неодноразово, що підтверджується наданими до суду копіями листів, пояснень і заяв.

Отже, відповідачу було відомо про те, що майно, зазначене у наказі Господарського суду Київської області №911/3750/13, виданому 07.09.2017, не перебуває на балансі ТОВ Білоцерківвода, а безпідставно ототожнене ТОВ Новація-1 із майном, що підлягає стягненню.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував і не спростував того, що ідентифікацію майна, яке підлягає стягненню у виконавчому провадженні № 54929301 від 19.10.2017 року, він не проводив, а із заходів примусового виконання судового рішення застосовував лише накладення штрафу за невиконання рішення.

Разом з тим, відповідач пояснив, що підставою для закінчення виконавчого провадження №54929301 від 03.08.2018 року стала заява стягувача про отримання майна, що витребовується згідно наказу, копія заяви долучена до матеріалів справи. Однак, зазначив, що участі в отриманні стягувачем майна відповідач не приймав і не зясовував, яке саме майно отримав стягувач, зазначивши про це у своїй заяві.

При вирішенні правомірності винесення відповідачем оскаржуваних постанов, судом враховано таке.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з вимогами розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.п. 1 - 4, 6, 7 і 9 ч. 1 ст. 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 Закону.

Тобто, виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження згідно ст.39 Закону в розмірі 10 % від суми, що фактично стягнута, повернута стягувачу або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Так, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум або вартості переданого майна.

Умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми чи майна.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у справі № 910/1587/13.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріали справи свідчать про те, що головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 не було передано майно ТОВ Новація-1 згідно судового наказу Господарського суду Київської області №911/3750/14, виданого 07.09.2017, та не вчинялось жодних дій чи заходів примусового стягнення у виконавчому провадженні №54929301.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 12800,00 грн. та витрат на проведення виконавчих дій на суму 300,00 грн., оскільки фактично виконавче провадження було закінчено без здійснення державним виконавцем жодних виконавчих дій по фактичному виконанню виконавчого документа.

Згідно з вимогами ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.08.2018 № 3947, оригінал якого знаходиться в матеріалах адміністративної справи (т.1, а.с.3).

Відтак, зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1762,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як субєкта владних повноважень.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст судового рішення виготовлено 01.10.2018.

Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні №54929301.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 03.08.2018 року у виконавчому провадженні №54929301.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода (ідентифікаційний код 38010130, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м.Біла Церква, вул.Героїв Небесної сотні, буд.24) судовий збір у сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (ідентифікаційний код 34846021, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м.Біла Церква, бульв. Олександрійський, буд.94).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного тексту рішення суду 01.10.2018 р.

Суддя Кушнова А.О.