Справа № 583/3401/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 583/3401/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі:

головуючого судді: Присяжнюк О.В.

суддів: Ральченка І.М. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання - Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2018 р. (ухвалене суддею Ільченко В.М.) по справі № 583/3401/18 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Сумській області Васильчука Юрія Миколайовича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Васильчука Ю.М., в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 537165 від 15.08.2018 р., винесену відповідачем про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому - КУпАП); стягнути понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2018 р. позовну заяву залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2018 р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог КУпАП, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи не з'явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 15.08.2018 р. інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Васильчуком Ю.М. винесено постанову серії ЕАВ № 537165, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень за ч. 2 ст. 121 КУпАП, за те, що 15.08.2018 р. ОСОБА_1 о 06.12 год. по провулку Харківському в м. Охтирка Сумської області надавав послуги в сфері пасажирських перевезень автобусом «РУТА 22СПГ», державний номер НОМЕР_1, в якому не працював замок дверей аварійного виходу, чим порушив п. 31.4.7 (г) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (в подальшому - Правила).

Не погоджуючись із вказаною постановою відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова обґрунтована та не підлягає скасуванню, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті (несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів), або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Згідно із п. 31.4.7 (г) Правил, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловини цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Відповідно до п. 27 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту. затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 176 від 18.02.1997 р., залежно від виду сполучення на автобусах розміщується така інформація: у разі здійснення міських та приміських перевезень на передньому трафареті - номер маршруту і найменування початкового та кінцевого пунктів; на боковому трафареті - найменування основних, де здійснюються проміжні зупинки.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовим розглядом встановлено, що 15.08.2018 р. по провулку Харківському в м. Охтирка Сумської області автобус «РУТА 22СПГ», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, використовувався для надання послуги в сфері пасажирських перевезень за маршрутом «Олешня-Суми». Під час перевірки вказаного транспортного засобу інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Сумській області Васильчуком Ю.М. встановлено, що в цьому транспортному засобі не працює замок дверей аварійного виходу.

Відеозаписом подій, оглянутим в ході судового розгляду справи, підтверджено, що перевіркою автобуса «РУТА 22СПГ», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, встановлена несправність замку дверей аварійного виходу, наявність якої не заперечувалась позивачем. Також цим записом зафіксовані пояснення позивача, який повідомив, що його чекають люди на рейс до м. Суми, а відповідач «зриває» йому рейс. Щодо наміру відремонтувати замок повідомив відповідача, що поїде на СТО у другій половині дня.

Доводи апелянта, що 15.08.2018 р. о 06.12 год. ним перевезення пасажирів по маршруту «Олешня-Суми» не здійснювалося, так як позивач направлявся на СТО для усунення несправностей замку дверей аварійного виходу, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки ці доводи спростовані вищевказаним відеозаписом подій, а також наявним на автобусі трафаретом «Олешня-Суми», яким підтверджено, що в цей час автобус під керуванням позивача використовувався безпосередньо для перевезення пасажирів по маршруту «Олешня-Суми», а не для інших цілей.

Щодо інших доводів апелянта, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови в частині накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення ч. 2 ст. 121 КУпАП діяв на підставі чинного законодавства та у межах наданих йому повноважень.

Із врахуванням вищевикладеного, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2018 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 9, 229, 243, 271, 286, 308, 313, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2018 по справі № 583/3401/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді І.М. Ральченко В.Б. Русанова