Справа № 160/7460/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
08 жовтня 2018 р.Справа №160/7460/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДТОРГРЕСУРС» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування припису та постанови, -
05 жовтня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДТОРГРЕСУРС» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1199/251/АВ/МГ/ІП-ФС/558 від 18 вересня 2018 року.
Разом з позовною заявою заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1199/251/АВ/МГ/ІП-ФС/558 від 18 вересня 2018 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДТОРГРЕСУРС» штрафу до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.
За правилами, визначеними ч.1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи.
Розглянувши подане клопотання про забезпечення позову та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до наступного.
Згідно зі статтею ст.ст.150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
В обґрунтування заявленого клопотання про забезпечення позову зазначено, що в період з 16 по 29 серпня 2018 року інспектором праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 було проведено інспекційне відвідування юридичної особи - ТОВ «Продторгресурс», за результатом якого складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН1199/251/АВ від 29 серпня 2018 року (надалі - Акт). Відповідно до Акту, у ході інспекційного відвідування встановлені наступні порушення, які на, думку відповідача, були допущені позивачем: не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи, не забезпечено бухгалтерський облік витрат на оплату праці, заробітна плата працівнику не виплачується за виконану ним роботу, тарифна сітка (схема посадових окладів) не сформована на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), оплата за роботу у святкові та неробочі дні не проводиться у подвійному розмірі.
На підставі Акту відповідачем видано позивачу припис про усунення виявлених порушень № ДП1199/251/АВ/П від 29 серпня 2018 року (надалі - Припис), яким зобовязано у строк до 01 вересня 2018 року усунути виявлені порушення.
18 вересня 2018 року за результатами даної перевірки першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ДН1199/251/АВ/МГ/ІП-ФС/558 (надалі - Постанова), якою вирішено накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДТОРГРЕСУРС» штраф у розмірі 372 300 (триста сімдесят дві тисячі триста) гривень на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та штраф у розмірі 3723 (три тисячі сімсот двадцять три) гривні на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), яка отримана позивачем 25 вересня 2018 року засобами поштового звязку.
Представником позивача також зауважено, що оскаржувана Постанова про накладення штрафу набрала законної сили 18 вересня 2018 року та підлягає виконанню органами державної виконавчої служби відповідно до ч.5 статті 265 КЗпП України, однак, наразі у позивача існують обґрунтовані підстави стверджувати про неправомірність даної Постанови, адже, на думку позивача, відповідач при проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДТОРГРЕСУРС» діяв не у межах повноважень, визначених Конституцією та Законами України, в результаті чого помилково зробив висновок щодо порушення позивачем законодавства про працю.
Також, в обґрунтування клопотання представник позивача посилається на те, що з огляду на передання спору між позивачем та відповідачем щодо постанови від 18 вересня 2018 року до суду, виключно суд уповноважений на надання оцінки правомірності ухваленої постанови, і її виконання до прийняття рішення по суті позовних вимог судом призведе, на думку позивача, до унеможливлення ефективного захисту та поновлення прав позивача, адже за час, поки у суді триватиме розгляд справи, така постанова може бути виконана, а з позивача безпідставно може бути стягнуто більше 300 000 тисяч гривень, що призведе до значного ускладнення у веденні його господарської діяльності та виконання як зобовязань перед контрагентами, так навіть і зобовязань перед співробітниками (яких близько 70) щодо сплати заробітної платні.
Дослідивши доводи в обґрунтування клопотання та матеріали справи, суд вважає, що клопотання позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 150, п.1 ч. 1, ч.2 ст. 151 КАС України забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
При цьому, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обовязок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2018 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ДН1199/251/АВ/МГ/ІП-ФС/558 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОДТОРГРЕСУРС» штрафу у розмірі 372 300 грн. на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та штрафу у розмірі 3723 грн. на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.
Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013, № 509.
Відповідно до п. 2 Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.
Згідно з п.п. 9, 10 Порядку штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб'єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу. Постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.
Відповідно до п. 11 Порядку не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються: у судовому порядку регіональними центрами зайнятості на підставі матеріалів справи, що передаються їм територіальними органами Держпраці, виконавчими органами міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (щодо штрафів, передбачених частинами другою, п'ятою і шостою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення"); у судовому порядку територіальними органами Держпраці, виконавчими органами міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (щодо штрафів, передбачених частинами третьою, четвертою і сьомою статті 53 зазначеного Закону); органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про звернення відповідача до органів виконавчої служби з метою примусового стягнення штрафних санкцій з позивача, та, як наслідок, відсутні докази про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, суд дійшов до висновку, що клопотання позивача про забезпечення позову є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДТОРГРЕСУРС» про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3