Справа № 1840/3289/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2018 р. Справа № 1840/3289/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 03.09.2018 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
18.09.2018 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.37-38), відповідно до якого представник ГУ ДФС у Сумській області просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, виходячи з того, що у розумінні п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України автомобіль позивачки AUDI Q7 Qattro 3.OT 2015 року випуску є обєктом оподаткування в 2018 році, а згідно п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України позивачка є платником транспортного податку. Зазначив, що розрахунок середньоринкової вартості автомобіля AUDI Q7 здійснений згідно електронного калькулювання, розміщеному на сайті Міністерства економічного розвитку та торгівлі України (далі Мінекономрозвитку), розрахованого відповідно до ОСОБА_1 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66, та становить 2150628,9грн., що перевищує граничний розмір встановлений на 2018 р. (1396125,00грн.).
Щодо дефектів автомобіля у вигляді пошкоджень, завданих при дорожньо-транспортній пригоді, то зазначив, що цей факт не впливає і не може впливати на визначення вартості такого автомобіля. Ні Податковим кодексом України, ні Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, не передбачено врахування зношеності автомобіля унаслідок пошкоджень через дорожньо-транспортної пригоди, а лише встановлено додатками 1 та 2 врахування коефіцієнту строку експлуатації та коефіцієнту, що враховує пробіг автомобіля. Однак, навіть враховуючи вказані коефіцієнти згідно ОСОБА_1 розрахунку та формули, вартість автомобіля ОСОБА_3 становить 1767317,40грн., що також є більшим за граничний розмір встановлений на 2018р.
Тому вважає, що контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі закону та у відповідності із встановленими повноваженнями, передбаченими п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.
Ухвалою суду від 20.09.2018 було ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засіданні було призначено на 03.10.2018. Крім іншого, вказаною ухвалою було витребувано у відповідача додаткові докази та інформацію, в тому числі, інформацію від Мінекономрозвитку.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав.
Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та додатковому поясненні наданому на ухвалу суду. Так, в судовому засіданні зазначила, що нарахування транспортного податку фізичним особам - власникам легкових автомобілів здійснюється контролюючими органами за місцем реєстрації платника податку на підставі ст. 267 Податкового кодексу України. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.
Приймаючи до уваги вказане, оскаржуване рішення було прийняте на підставі отриманої інформації від регіонального сервісного центру МВС в Сумській області (стосовно того, що ОСОБА_3 має у власності легковий автомобіль марки AUDI Q7) та розміщеного переліку на веб - сайті Мінекономрозвитку.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вбачає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка з червня 2018р. стала власником автомобіля AUDI Q7 Qattro 3.OT 2015 року випуску, ідентифікатор WA1LGAFE4FD001391, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХК 910883 (а.с.9).
Даний транспортний засіб в квітні 2018року був ввезений на митну територію України згідно вантажної митної декларації (далі ВМД) від 13.04.2018, як такий, що був у використанні із Сполучених штатів Америки. Митна вартість автомобіля згідно ВМД - 2800,00доларів США (153033,62грн.) (а.с.10-11).
В графі 31 вантажної митної декларації від 13.04.2018 зазначено, що автомобіль, що ввозиться має механічні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема пошкоджено: переднє праве крило, капот, передній бампер, права блок-фара, декоративна решітка радіатору, облицювання переднього бамперу, права направляюча переднього бамперу, лівий та правий підсилювач переднього бамперу, підсилювач правої арки, демпфер переднього бамперу, праве облицювання бамперу, передня верхня поперечна балка, правий кронштейн радіатору, нижній повітропровід, центральна накладка бамперу, забірна гратка повітря, передня емблема, права протитуманна фара, кріплення замка капоту, передній правий лонжерон, бачок омивача скла, завіси капоту, вітрове скло, радіатор кондиціонеру, радіатор ДВЗ, обшивка заднього бамперу. Спрацьовані подушки безпеки, салон забруднений, затертий, місцями пошкоджений.
Позивачкою було сплачено митних платежів на загальну суму 80 736,00 грн., що підтверджується квитанціями від 03.04.2018 та 13.04.2018 (а.с.12).
Відповідно до звіту про ринкову вартість не розмитненого транспортного засобу №108-18 від 13.04.2018, виконаного субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту автомобіля AUDI Q7 Qattro 3.OT 2015 року випуску, ідентифікатор WA1LGAFE4FD001391 складає 496 565,60 грн., при цьому ринкова вартість автомобіля в вищеописаному технічному стані становить 147 628,00 грн. (а.с.13-30).
05.05.2018, як вбачається з письмових пояснень представника відповідача, ГУ ДФС у Сумській області від регіонального сервісного центру МВС в Сумській області, було отримано інформацію, що ОСОБА_3 має у власності легковий автомобіль AUDI Q7 Qattro 3.OT 2015 року випуску, дата реєстрації транспортного засобу 27.06.2018.
Надаючи оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі Податковий кодекс України).
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.
Відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723грн. (стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VІІІ). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018року складали 1396125грн.
Таким чином, об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018році були легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1396125грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального (абз.3 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).
В свою чергу, механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком визначений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 (далі - ОСОБА_1), відповідно до п.2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою С ср = Ц н х (Г / 100), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального та Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. №403.
Відповідач, розраховуючи середньоринкову вартість автомобілю позивача за вказаною формулою, стверджує, що при здійсненні розрахунків середньоринкової вартості автомобіля на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку враховуються дані, які існують на час здійснення такого розрахунку та на вказаний розрахунок не впливає та не може впливати дефекти транспортного засобу у вигляді пошкоджень завданих дорожньо-транспортною пригодою.
Дійсно, на коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно додатком 1 та додатком 2 ОСОБА_1 та додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. №403 впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів та технічний стан автомобіля відповідно до ОСОБА_1 не впливає на обрахунок середньоринкової вартості автомобіля. В той же час, розбіжності між ідентичними автомобілями можуть стосуватися, зокрема, технічного стану легкового автомобіля.
Отже, для того, щоб віднести транспортний засіб до об'єкта оподаткування в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України. необхідно дати належну оцінку обрахунку середньоринкової вартості автомобіля позивача, яка впливає на віднесення такого до обєкту оподаткування в 2018році.
Згідно пункту 5 ОСОБА_1, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.
Мінекономрозвитку відповідно до цієї ОСОБА_1 розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті (п. 13 ОСОБА_1).
Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального (п. 14 ОСОБА_1).
Аналіз наведених положень ОСОБА_1 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.
При цьому, зі змісту п.п.267.2.1 ч.267.2 ст.267 Податкового кодексу України та ОСОБА_1 вбачається, що повноваження та обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.
При цьому, межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача.
Таку інформацію матеріали справи не містять.
Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано до суду доказів того, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація саме про автомобіль позивача. На вимогу суду таких доказів відповідачем не надано, більш того, як зазначав представник відповідача таких запитів до Мінекономрозвитку не робилось, а податкове повідомлення-рішення приймалось виключно на підставі інформації з веб-сайту Мінекономрозвитку, відтак доказів того, що належний позивачу автомобіль є обєктом оподаткування 2018 року відсутні.
Посилання представника відповідача на розрахунок середньоринкової вартості автомобіля з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку (а.с.39,40), в розумінні статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, не є належним доказом того, що автомобіль позивача є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.
Таким чином, відповідачем не доведено, що середньоринкова вартість транспортного засобу позивача, складає понад 375розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 року, а тому і не доведено, що даний автомобіль є обєктом оподаткування в 2018році.
При цьому, в матеріалах справи міститься звіт про ринкову вартість не розмитненого транспортного засобу №108-18 від 13.04.2018, за яким ринкова вартість спірного автомобіля становить 147 628,00 грн. (а.с.13-20). Згідно ВМД, вартість автомобілю позивача, яка визначена одним з підрозділів же ДФС, при ввезенні на митну територію України, становила 153033,62грн., що також є меншою 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 року.
Отже, контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не було спростовано вищезазначеного та не було надано доказів, які б свідчили, що вартість автомобіля позивача перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати.
У пункті 110 рішення Європейського Суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_3 з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 704,80грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції від 23.08.2018 №СВ00655261 (а.с.3).
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 08.10.2018.

Суддя І.Г. Шевченко