Справа № 212/2104/18
Суддя: Борис О. Н.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/2104/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Борис О. Н., за участі секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта поліції батальйону №4 роти №6 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання дій посадової особи щодо притягнення до адміністративної відповідальності незаконними,-

встановив:

03 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття постанови та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.03.2018 року керуючи транспортним засобом, марки: Scania G400, д.н. НОМЕР_1 (тягач), з причіпом LDS NG-43, д.н. АЕ 8919 XX (належить ПП «НАФТАТРАНССТВІС») перевозив скраплену суміш вуглеводневих газів. Приблизно о 15 годині 15 хвилин, в процесі руху по вулиці Бориса Кротова, м. Дніпропетровськ, побачив працівника поліції, який подав знак зупинки його авто. Працівник поліції, який зупинив його, представився ОСОБА_2 та запропонував надати для огляду водійське посвідчення, документи на транспортний засіб та погодження на перевезення небезпечного вантажу. Вказані документи були надані. Після огляду, відповідач повідомив, що він нібито порушив правила дорожнього руху, а саме положення п. 22.5 ПДР, в частині перевезення небезпечного вантажу без погодження дорожнього перевезення. Він пояснив відповідачу, що пред'явлене погодження №13128902- 333НВ, затверджене т.в.о. начальника Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу лейтенантом поліції ОСОБА_3 20.02.2018 року, є дійсним (в т.ч. до 31.05.2018 р.) видане на перевезення скрапленої суміші вуглеводневих газів, транспортним засобом, який знаходиться під його керуванням, за маршрутом встановленим в пункті 1 вказаного погодження, в т.ч. через місто Дніпро та обїзду дорогу м. Дніпра. Однак, відповідач не звернув уваги на його заперечення щодо відсутності факту скоєння вищевказаного порушення, незгоду із накладенням адміністративного стягнення та склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №335603 від 24.03.2018 року на місці зупинки транспортного засобу. Протокол у справі про адміністративне правопорушення не складався, та йому не вручався. Відповідно до постанови його притягнуто до відповідальності передбаченої ст. 132-1 КУпАП. Позивач вважає, що правопорушення не вчиняв, постанова винесена за відсутності будь-яких доказів його вини, у порушення процесуального порядку притягнення до відповідальності.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, при цьому послався на те, що 24.03.2018 року ним винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено про те, що останній керуючи ТЗ Scania G400, д.н. НОМЕР_1 в м. Дніпрі по вул. Бориса Кротова, в районі буд. № 40Б перевозив особливо небезпечний вантаж, без погодження маршруту, чим порушив п. 22.5 ПДР порушення правил перевезення вантажу. Після виявлення правопорушення, ним був зупинений вказаний автомобіль, після чого він підійшов до позивача та повідомив йому про причину зупинки. При розгляді справи про адміністративне правопорушення ним було дотримано усі процесуальні норми закону і обґрунтовано винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Крім того зазначив, що позивачу були розяснені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2018 року прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові матеріали, зясувавши всі обставини в адміністративній справі, в також дослідивши надані докази, у тому числі відзив відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Суд вирішує справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 24 березня 2018 року відповідачем винесена постанова, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.9).

Відповідно до вказаної постанови 24 березня 2018 року о 15-15 годині, ОСОБА_1 керуючи ТЗ Scania G400, д.н. НОМЕР_1 в м. Дніпрі по вул. Бориса Кротова, в районі буд. №40Б перевозив особливо небезпечний вантаж, без погодження маршруту, чим порушив п. 22.5 ПДР порушення правил перевезення вантажу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до статті 132-1 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. В санкції даної статті також вказано, що за дане правопорушення несуть відповідальність і водії.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м.

При цьому основним документом, що надає право на рух великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, є дозвіл, що видається перевізнику Національною поліцією за наявності узгодження з дорожніми, комунальними підприємствами і організаціями.

Як встановлено під час розгляду справи в суді, позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом ТЗ Scania G400, д.н. НОМЕР_1.

При цьому до матеріалів справи позивачем надано погодження №3 НВ маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів за визначеним маршрутом, що затверджене т.в.о. начальника УПП м. Кривий Ріг ДП лейтенантом поліції ОСОБА_4 (а.с.7), строк дії якого з 21.02.2018 року по 21.05.2018 року.

Як зазначено позивачем, вищевказане погодження було ним надано відповідачу під час зупинки його транспортного засобу 24.03.2018 року. Даний факт відповідачем ніяк не спростовано.

Стосовно винесення інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 постанови серії про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ст.132-1 КУпАП без складання протоколу про адміністративне правопорушення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ст. 222 КУпАП розгляд справ за ст. 132-1 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Відповідно до ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що нескладення протоколу про адміністративне правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, зазначає, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (формальний склад).

У відповідності до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

У пункті 17 вказаної постанови, зазначено, що великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням: не менш як двома противідкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки; знаком "Об'їзд перешкоди з лівого боку" та знаком "Об'їзд перешкоди з правого боку" діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світловідбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів; вісьмома конусами з горизонтальними світловідбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів - 600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг - 150 міліметрів); жорстким буксиром; миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки; комплектом ланцюгів протиковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня); жилетом оранжевого кольору із світловідбивними елементами; не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Відповідно до п 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів затверджених постановою КМУ України від 20.05.2013 року вказано, що уразі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього порядку та повідомляють відповідний підрозділ Національної поліції про такі порушення.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, всупереч зазначених норм інспектором не надано взагалі доказів того, що ОСОБА_1 здійснював перевезення небезпечного вантажу з порушенням, тобто без погодження на таке перевезення, так як матеріали надіслані разом з відзивом не містять доказів фіксування відсутності погодження на перевезення.

Таким чином, інспектором не було проведено дій, фіксування відсутності погодження на перевезення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, проаналізувавши вказані обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення. Крім постанови про адміністративне правопорушення, яка не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, суд не вбачає належних доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП України, ст. 69 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення п.22.5 ПДР.

Разом з цим, судом не встановлено порушень інспектором вимог статей 268, 278, 279, 280 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі щодо адміністративного правопорушення закриттю, у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Щодо позовних вимог про визнання дії Інспектора лейтенанта поліції 4 батальйону 6 роти УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо прийняття постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №335603 від 24.03.2018 року незаконними, то суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. У зв'язку з чим, в частині визнання незаконними дії Інспектора лейтенанта поліції 4 батальйону 6 роти УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо прийняття постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №335603 від 24.03.2018 року незаконними про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП , слід відмовити.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст.9, 211, 242-246, 286 КАС України, ст.132-1, п. 1 ст. 247, ст. 258, ст. 280, ст. 293 КУпАП,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта поліції батальйону № 4 роти № 6 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання дій посадової особи щодо притягнення до адміністративної відповідальності незаконними задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №335603 від 24.03.2018 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 50081, АДРЕСА_1, паспорт серії АК 076214.

Відповідач: ОСОБА_2 інспектор роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: пл. Троїцька, 2а, м. Дніпро, 49000;

Повне судове рішення складено 12.10.2018 року

Суддя: О. Н. Борис