Справа № 361/3455/18
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/3455/18
Провадження № 2-а/361/261/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 жовтня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі Коваль А.В., розглянувши в судовому засіданні у присутності позивача ОСОБА_1, в приміщенні суду в м. Броварах адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи УПП в м. Києві інспектора патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у місті Києві, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач просить визнати неправомірною та скасувати постанову НК №671369 від 31 травня 2018 року, винесену інспектором поліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.5 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу, мотивуючи тим, що відповідач не мав доказів того, що автомобіль у дане місце був поставлений саме ним; що автомобіль, зазначений у постанові, належить йому, але на вказане місце, позначене знаком парковки для інвалідів, автомобіль поставив другий водій, а не позивач; а також просить скасувати дану постанову з тих підстав, що в ній вказано статтю КУпАП, за якою взагалі передбачено інше правопорушення, якого він не вчиняв, а саме: ст.122-5, якою передбачено порушення вимог закону щодо використання на транспортному засобі спеціальних сигнальних пристроїв.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, ними подано доказ - відеозапис розгляду справи на місці і складення постанови, яка оскаржується.

З постанови про накладення адмін. стягнення серія НК №671369 від 31 травня 2018 року, винесеної інспектором поліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.5 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 1700грн., видно, що ОСОБА_1 притягнутий до адмін.відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП за те, що порушив вимоги п.8.4 г зупинку/стоянку транспортного засобу Фольксваген Транспортер АІ5178СТ на місці, позначеному дорожнім знаком «для інвалідів».

У даному випадку постанова складена на місці зупинки/стоянки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП.

Повноваження відповідача позивач не оспорює.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - даний автомобіль належить позивачу. Позивачем також надано його посвідчення водія.

Згідно ч.5 ст.122 КУпАП в ній передбачено правопорушення: зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знаку "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З відеозапису, наданого відповідачем, видно, що відповідач діяв у відповідності до вимог закону, не зафіксовано порушень прав позивача, які б тягли скасування постанови.

Так, на відеозапису, наданому відповідачем, не зафіксовано того, щоб позивач повідомляв інспекторові про іншого водія, який поставив автомобіль у даному місці, а лише задавав запитання, чи автомобіль стояв, чи він ним керував, та при цьому не оспорював наявність відповідного дорожнього знаку і факту, що належний йому автомобіль перебував у зоні дії знаку.

З відеозапису, наданого самим позивачем, так само не видно, щоб позивач надавав пояснення з приводу того, що автомобіль на дане місце поставив інший водій, а не він, а лише казав, що не згоден.

Сам той факт, що в оскаржуваній постанові зазначено належний йому автомобіль, що станом на час складення постанови ключі від автомобіля, документи, які він предявив поліцейському, знаходились у нього, позивача, - позивач не оспорює.

Так само позивач не оспорює того факту, що автомобіль дійсно був припаркований на місці стоянки для інвалідів і в зоні дії знаку «для інвалідів».

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що стоянка була вимушеною, і не посилався на таке у позовній заяві.

Також позивач не стверджує, що є інвалідом або особою, що перевозить інваліда, тобто визнав, що ні він ні його автомобіль не підпадав під дію вказаного знаку.

Таким чином, встановлено факт події і складу правопорушення, зазначеного в ч.5 ст.122 КУпАП.

Щодо визначення субєкту правопорушення та вини позивача у його вчиненні, то суд виходить з наступного:

Як на підставу для визнання постанови неправомірною позивач посилається на відсутність доказів того, що автомобіль на дане місце поставив саме він, а не інший водій. Але суд виходить з того , що позивач ні на місці складення постанови, ні у позовній заяві, ні в суді на запитання головуючого, не вказав такого іншого водія, який допустив вказане правопорушення, і доказів, які б вказували на існування іншого водія, позивач суду не надав.

Позивач не заперечує, що на момент виявлення порушення біля автомобіля був саме він, всі документи на автомобіль були у нього, і він мав при собі ключі від автомобіля.

Як видно з наданого відповідачем відеозапису позивач (він цього не заперечує) знаходився на водійському місці в автомобілі. І саме позивач подавав поліцейському документи. Тому суд погоджується з тим, що відповідач у даній обстановці не мав підстав і обовязку збирання інших доказів на підтвердження даного факту.

Дане правопорушення зафіксовано, подія мала місце, субєкт порушення визначений правильно, склад правопорушення в діях позивача є наявним.

Відповідач при складенні постанови, і суд при розгляді справи обґрунтовано дійшли висновку, що позивач є тою особою, яка вказана у примітці до ст.122 КУпАП, і яка розглядається як водій, що допустив вказане порушення Правил дорожнього руху і зокрема, правил зупинки/стоянки, та не дотримався вимог відповідного дорожнього знаку. Відповідач мав всі підстави саме для такого висновку, даний факт був очевидним і тому посилання позивача на відсутність доказів того, що саме він залишив автомобіль у вказаному місці - не є підставою для скасування по суті законної постанови, в якій правильно і достовірно зазначені всі обставини справи, що мають значення, і правильно визначено особу, яка вчинила правопорушення.

На даному відеозаписі зафіксовано, як позивач запитував, чи може він долучити пояснення, але самих пояснень з даного приводу не надавав. Зафіксовано, як відповідач розяснив права, зокрема, право оскарження постави, продемонстрував доказ - фотознімок, вручив постанову. Дані події мали місце вже після складення постанови. Сам той факт, що позивач не долучив письмових пояснень на місці складення постанови, та що відповідач не відібрав від позивача саме письмових пояснень, не є достатньою підставою для скасування по суті правильної і законної постанови.

При розгляді адміністративної справи суд перевіряє дії субєкту владних повноважень на предмет їх відповідності вимогам ст.2 КАСУ. У даному випадку порушень ст.2 КАСУ та вимог КУпАП , які б тягли визнання дій чи рішень протиправними та/або незаконними, не встановлено.

Постанову складено і позивача притягнуто до адмін.відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП правильно, у відповідності до виявленого складу правопорушення, і доводи позивача з того приводу, що в постанові зазначено іншу норму закону, є безпідставними. Позивач помилково послався на ст.122-5 КУпАП, яка передбачає інше порушення, але дана норма до нього в оскаржуваній постанові не застосовувалась.

При тих обставинах, які встановлені у судовому засіданні, суд не вбачає таких порушень, які б тягли за собою визнання неправомірною (протиправною) оскаржуваної постанови, та для її скасування. Постанова законна, притягнення позивача до адмін.відповідальності правомірне. Підстави для скасування постанови та для закриття провадження у справі відсутні. Позов необґрунтований, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.242-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до посадової особи УПП в м. Києві інспектора патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у місті Києві, про визнання протиправною та скасування постанови НК №671369 від 31 травня 2018 року, винесеної інспектором поліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.5 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано учасниками справи протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до апеляційного суду або згідно п.15.5 Перехідних положень КАСУ- через суд першої інстанції, що ухвалив рішення.

Суддя Т.В. Селезньова