Справа № 815/2525/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2525/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2 (за довіреністю),

представник відповідача 1 - ОСОБА_3.,

представник відповідача 1 - ОСОБА_4,

представник відповідача 2 - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Приморського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу № 1527 від 16 травня 2018 року, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просить суд:

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1527 від 16 травня 2018 р.

Зобов'язати ГУНП в Одеській області поновити ОСОБА_1 на службі на попередній посаді слідчого або на іншій, не нижчій ніж попередня, посаді.

Стягнути з Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 матеріальне і грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16 травня 2018 р. по день поновлення на службі з урахуванням середнього грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №321 від 16 травня 2018 р. про звільнення його з органів поліції прийнято з порушенням приписів чинного законодавства, тому він є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 13.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням до розгляду.

21.08.2018 року протокольною ухвалою суду, було залучено у якості 2 відповідача - Приморський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та продовжено строк підготовчого провадження на 1 (один) місяць.

09.07.2018 року від Відповідача, Головного управління Національної поліції в Одеській області, надійшов відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 41-49). В обґрунтування зазначено, що відносно Позивача було розпочато службове розслідування, яке було закінчено та затверджено висновком 10.05.2018, в подальшому зазначений висновок реалізовано наказом ГУНП в Одеській області № 1527 від 16.05.2018, згідно якого за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п.п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 2, 9, 36, 39, 40, 91, 133, 214 Кримінального процесуального кодексу України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованого 06.12.2016 у Міністерстві юстиції України за № 1576/29706, підпункту 2 пункту 10 розділу VI наказу МВС України від 23.05.2017 № 440 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України», підпункту 2 пункту 7 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, ОСОБА_5 поліцейського та функціональних обов'язків, що виразилось у безпідставному і тривалому зберіганні речових доказів у робочому кабінеті, не виконанні вказівок Одеської місцевої прокуратури, навмисному Невиконанні обовязків слідчого, повязаних з всебічним, повним та неупередженим проведенням досудового розслідування по кримінальним провадженням № 0007968, № 0010354, безпідставному виклику ОСОБА_6, вимаганні та отриманні від останнього неправомірної вигоди, що призвело до оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, відповідно до ст. 2, п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції. Зазначений наказ було реалізовано наказом по особовому складу ГУНП в Одеській області № 800 о/с від 04.06.2018.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представники відповідача 1, Головного управління Національної поліції в Одеській області, проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав, наведених у письмовому відзиві на позов.

Представник відповідача, Приморського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, до судового засідання, яке було призначено на 03 жовтня 2018 року, не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 133).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 16 травня 2018 р. начальник Головного управління Національної поліції в Одеській області видав наказ № 1527, яким звільнив зі служби в поліції позивача «за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, п.п.1,2 п.1 ст.18, п.п.6 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», с!Л ст. 2, 9, 36, 39, 40, 91, 133,214 Кримінального процесуального кодексу України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, зареєстрованим 06.12.2016 у Міністерстві юстиціі Укра іни за №15 76/29706, підпункту 2 пункту 10 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 №440, підпункту 2 пункту 7 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, зниження, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104, Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої наказом №51/401/649/ 471/23/125 від 27.08.2010, ОСОБА_5, та функціональних обов'язків, що виразилось у безпідставному і тривалому зберіганні речових доказів у робочому кабінеті, невиконанні вказівок Одеської місцевої прокуратури, навмисному/ невиконанні обов'язків слідчого, пов'язаних з всебічним, повним та неупередженим проведенням досудового розслідування по кримінальним провадженням №0007968, №0010-354, безпідставному виклику ОСОБА_6, вимаганні та отриманні від останнього неправомірної вигоди, що призвело до оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формуваньчт громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності/ поліції, рівня довіри, населення до поліції, відповідно до ст. 2, п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV».

Позивач, вважаючи наказ відповідача від 16.05.2018 року № 1527 протиправним, оскаржив його до суду, вимагаючи його скасування та поновлення на займаній посаді.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінюючи рішення суб`єктавладних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому, чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 43 КонституціїУкраїни кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійсненняг громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, реалізовує програми професійно технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Надаючи належну оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Із матеріалів службового розслідування (а.с. 51-113), судом встановлено, що інспектор УКЗ ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 із залученням старшого слідчого ОМВ СУ ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_8 провели службове розслідування на підставі наказу ГУНП від 13.03.2018 № 717 за фактом затримання 08.03.2018 працівниками УСБУ в Одеській області та Одеського управління ДВБ НП України в рамках кримінального провадження № 0001739 від 18.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1

09.06.2017 року наказом ГУНП в Одеській області № 985 о/с лейтенант поліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в ОВС з 15.08.2012 по 06.11.2015, в НПУ з 07.11.2015, призначений на посаду слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

14.08.2017 о 00 год. 28 хв. до чергової частини Приморського ВП в м. Одесі надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Одеса, по вул. Белінського та вул. Ясної знаходиться чоловік з пістолетом у руках, та здійснює постріли в повітря (ЄО від 14.08.2017 №35451).

В ході відпрацювання даного повідомлення було проведено огляд місця події, а саме огляд автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер LU 9776 Н (Польща), під час якого було виявлено та в подальшому вилучено пістолет «ПМР-ІОС», калібру 9 мм, № АЕ 8756, мисливський нарізний карабін «МКТ-072», калібру 7,62 мм, № КІ МД 0900 та чотири гільзи з надписом «Сова», 9 мм.

За вказаним фактом 14.08.2017 слідчим лейтенантом поліції ОСОБА_1 відомості внесено до ЄРДР за № 0004866, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та подальше розслідування вказаного кримінального провадження керівництвом слідчого відділу доручено останньому.

В ході проведення досудового розслідування по вище вказаному кримінальному провадженню, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, обґрунтовано підозрювався ОСОБА_6, в результаті чого 20.12.2017 слідчим лейтенантом поліції ОСОБА_1 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 та цього ж дня винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення його в розшук, так як останній від органу досудового розслідування переховувався.

15.02.2018 року ОСОБА_6 звернувся до прокуратури Одеської області із заявою про вимагання у нього неправомірної вигоди працівниками поліції. В рамках кримінального провадження № 0001739 було проведено ряд заходів, направлених на викриття корупційних діянь зазначеного працівника поліції.

27.02.2018 року за адресою місця проживання ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Кушніренка Ю.С. був проведений обшук, під час якого ОСОБА_6 було затримано та поміщено до ізолятору тимчасового тримання.

28.02.2018 року Приморським районним судом м. Одеси ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: м. Одеса, вул. Докова, 17/2.

Крім того, вивченням матеріалів кримінального провадження № 0001739 від 18.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 з метою отримання неправомірної вигоди в порушення ч. 1 ст. 8, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», вступив з ОСОБА_6 в корупційні неділові стосунки, повязані з отриманням від останнього неправомірної винагороди у сумі 15000 доларів США за сприяння у перекваліфікації кримінального провадження з ч.4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України.

Так, 02.03.2018, 03.03.2018 та 05.03.2018 лейтенант поліції ОСОБА_1, в порушення ст. 133 КПК України, призначав зустрічі ОСОБА_6 біля ТЦ «Афіни», розташованого на площі Грецькій 3/4, в м. Одесі, під час яких всілякими діями спонукав останнього до протиправних дій, повязаних із передачею йому незаконної грошової винагороди, при цьому ніяких слідчих дій з останнім не проводив, що свідчить про безпідставні виклики до слідчого.

Крім цього встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 призначив зустріч ОСОБА_6 на 08.03.2018 у раніше обумовленому місці, біля ТЦ «Афіни». Вказаного дня під час зустрічі приблизно о 19 год. 10 хв. слідчий Левченко В.О. запросив ОСОБА_6 до свого службового кабінету, розташованого в адміністративній будівлі Приморського ВП в м. Одесі, однак, в порушення підпункту 2 пункту 10 розділу VI наказу МВС України від 23.05.2017 № 440 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України», ОСОБА_6 до журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених не записав та провів до свого службового кабінету.

В ході огляду місця події працівники прокуратури вилучили 15000 доларів США, які знаходилися біля запасного виходу адміністративної будівлі Приморського ВП в м. Одесі.

Того ж дня о 19 год. 40 хв. лейтенант поліції ОСОБА_1 був затриманий працівниками УСБУ в Одеській області та Одеського управління ДВБ НПУ відповідно до ст. 208 КПК України та поміщений до ITT № 1 ГУНП в Одеській області.

09.03.2018 року лейтенанту поліції ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

10.03.2018 року у відношенні лейтенанта поліції ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у сумі 528600 грн.

19.03.2018 року Апеляційним судом Одеської області підозрюваному ОСОБА_1 обрано більш мякий запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.

23.03.2018 року до Головного управління надійшов лист з прокуратури Одеської області, у якому зазначено, що під час обшуку службового кабінету № 18, де службову діяльність здійснював лейтенант поліції ОСОБА_1, працівниками прокуратури Одеської області було виявлено та вилучено розірваний пакет білого кольору, в середині якого знаходився пістолет «CARRERA GT 50»; розірваний пакет експертної служби України з написом: «висновок експерта № 1124-Б від 01.12.2017 у кримінальному провадженні № 0004686», в середині якого були 3 аркуші паперу формату А-4; поліетиленовий пакет експертної служби України, з написом «Ж-10 висновок експерта 5-Б від 04.01.2018 у кримінальному провадженні № 0004286»; поліетиленовий пакет експертної служби України, з написом «Висновок експерта № 743-Б від 06.09.2017»; розкритий поліетиленовий пакет експертної служби України, в середині якого був пакет чорного кольору з биркою предмет, схожий на ніж», однак, самого предмета, схожого на ніж, виявлено не було; поліетиленовий пакет експертної служби України з написом «Додаток до висновку експерта від 15.02.2017 № 15-В/77Д у кримінальному провадженні №00002952», в якому знаходились два пакети: в одному запал до ручної гранати, в іншому - корпус ручної гранати; поліетиленовий пакет експертної служби України з написом «Висновок експерта № 1013-Б від 15.11.2017 у кримінальному провадженні 000128»; поліетиленовий пакет експертної служби України з написом «Додаток до висновку експерта № 612-Б від 10.07.2017 у кримінальному провадженні № 000128»; поліетиленовий пакет експертної служби України з написом «Висновок експерта № 109-Б від 26.02.2018 у кримінальному провадженні №0000725 від 04.02.2018»; поліетиленовий пакет експертної служби України з написом «Ж-909 висновок експерта 920-1 від 02.10.2017 у кримінальному провадженні №0005740»; два поліетиленові пакети з написом: «Обєкт дослідження № 1 до висновку експерта № 619 від 15.08.2016» та з написом «Обєкт дослідження № 23 до висновку експерта № 619 від 15.08.2016»; поліетиленовий пакет з биркою, на якій містився напис «ВЕ № 1133-Б від 10.01.2018 Ж-1148 № 7624295»; поліетиленовий пакет з биркою, на якій містився напис «ВЕ №1133-Б від 10.01.2018 Ж-1148 № 7624296»; поліетиленовий пакет з биркою, на якій містився напис «ВЕ №1133-Б від 10.01.2018 Ж-1148 № 7624299»; поліетиленовий пакет з биркою, на якій містився напис «ВЕ № 81-Б/Ж87 у кримінальному провадженні № 0000492 № 7624304»; поліетиленовий пакет з биркою на якій містився напис «Ж-1063 ружья , патрони, висновок № 1035-Б шн 6393 № 7624494»; поліетиленовий пакет з биркою, на якій містився напис «Висновок № 197-В від 24.01.2018 № 7624354»; поліетиленовий пакет з биркою, на якій містився напис «Обєкт дослідження № 751, висновок № 731-Б у кримінальному провадженні № 0004866»; поліетиленовий пакет з биркою, на якій містився напис «ВЄ № 1133-Б Ж-1148 № 7624297 та темний чохол, в якому знаходилася рушниця «TARGET 15-3 0961», які лейтенант поліції ОСОБА_1, у порушення вимог підпункту 2 пункту 7 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, пунктів 12, 16 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, тривалий час зберігав у своєму службовому кабінеті.

Разом з цим, працівниками СУ ГУЕПТ було проведено перевірку службової діяльності лейтенанта поліції ОСОБА_1, за результатами якої було встановлено, що останній, у порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, ст. ст. 2, 9, 36, 39, 40, 91, 214 КПК, що виразилося у неприйнятті заходів щодо проведення повного, швидкого та неупередженого досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0007968 від 17.07.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та №0010354 від 05.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не провів жодної слідчої дії.

Крім цього, лейтенант поліції ОСОБА_1, у порушення ч. 4 ст. 40 КПК України, у кримінальних провадженнях №0005896, №0006052, №0002231, №0002319 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 КК України, № 0000839 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, №0007025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та №0000862 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, не виконав вказівки Одеської місцевої прокуратури № 3.

Опитаний лейтенант поліції ОСОБА_1 (пояснення від 30.03.2018) будь-які протиправні дії з свого боку категорично заперечив, що свідчить про його нещирість під час проведення службового розслідування.

Згідно з висновками службового розслідування, вказана надзвичайна подія сталася через вкрай низькі морально-ділові якості лейтенанта поліції ОСОБА_1, внаслідок грубого порушення ним вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-1V, Закону України «Про Національну поліцію», Кримінального процесуального кодексу України, ОСОБА_5 поліцейського, наказу МВС України від 23.05.2017 № 440 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України», Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, та функціональних обовязків.

Службове розслідування було закінчено та затверджено висновком 10.05.2018, в подальшому зазначений висновок реалізовано наказом ГУНП в Одеській області № 1527 від 16.05.2018, згідно з яким, за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п.п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 2, 9, 36, 39, 40, 91, 133, 214 Кримінального процесуального кодексу України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованого 06.12.2016 у Міністерстві юстиції України за № 1576/29706, підпункту 2 пункту 10 розділу VI наказу МВС України від 23.05.2017 № 440 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України», підпункту 2 пункту 7 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, ОСОБА_5 поліцейського та функціональних обов'язків, що виразилось у безпідставному і тривалому зберіганні речових доказів у робочому кабінеті, не виконанні вказівок Одеської місцевої прокуратури, навмисному Невиконанні обовязків слідчого, повязаних з всебічним, повним та неупередженим проведенням досудового розслідування по кримінальним провадженням № 0007968, № 0010354, безпідставному виклику ОСОБА_6, вимаганні та отриманні від останнього неправомірної вигоди, що призвело до оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, відповідно до ст. 2, п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Зазначений наказ було реалізовано наказом по особовому складу ГУНП в Одеській області № 800 о/с від 04.06.2018. У відповідності до розписки ОСОБА_1 від 13.06.2018 останній отримав витяг з наказу № 800 о/с від 04.06.2018 та позивачем було отримано інші документи, (а.с. 105).

Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки з оскаржуваного наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1527 від 16.05.2018 року, вбачається, що дійсно позивача повідомили про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному правопорушенні, відомості про яке внесені 18 листопада 2017 року до ЄРДР за №0001739. Однак, досудове розслідування не завершено, обвинувальний акт не направлено до суду. Чи здійснював позивач дії, передбачені ч. 3 ст. 368 КК України, та чи винен він у скоєні зазначеного кримінального правопорушення, належить встановити суду за наслідками розгляду кримінальної справи. До винесення вироку, який набере законної сили, позивач вважається не винним у скоєні кримінального правопорушення.

Суд не погоджується із такою думкою Позивача, та вважає оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1527 від 16.05.2018 року законним та обгркнтованим, виходячи з наступного.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України «Про національну поліцію», Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року №114.

Закон України «Про національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме визначено поняття основних обовязки поліцейського, поліцейський зобовязаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та ОСОБА_5 поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Суд зазначає, що службое розслідування, відносно ОСОБА_1, відповідно до доповідної записки № 9/1385 розпочато 13.03.2018 року, а Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» прийнятий 15.03.2018 року, а тому Відповідачем правомірно застосовано Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України № 3460-ІV від 22.02.2006 року.

Види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV ( далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_5 працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно з частиною 1 статті 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_5 працівника органів внутрішніх справ України.

Невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни є дисциплінарним проступком.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до вимог статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до частини 5 статті 18 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Також, порядок проходження служби в органах внутрішніх справ регулюється Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року №114, з наступними змінами.

Згідно з п.п. «є» п. 64 Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Аналізуючи вищенаведені приписи, вбачається, що законодавством України врегульовано перелік підстав та порядок звільнення з посад працівників органів внутрішніх справ.

Зокрема, як свідчать матеріали справи, оскаржуваний наказ був прийнятий за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком від 10.05.2018 року, затвердженого начальником ГУНП в Одеській області 11.05.2018 року.

Згідно вказаного висновку, в ході службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку та наслідками проведеного службового розслідування було встановлено порушення позивачем ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, п.п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п.п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 2, 9, 36, 39, 40, 91, 133, 214 Кримінального процесуального кодексу України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованого 06.12.2016 у Міністерстві юстиції України за № 1576/29706, підпункту 2 пункту 10 розділу VI наказу МВС України від 23.05.2017 № 440 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України», підпункту 2 пункту 7 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104, Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, ОСОБА_5 поліцейського та функціональних обов'язків, що виразилось у безпідставному і тривалому зберіганні речових доказів у робочому кабінеті, не виконанні вказівок Одеської місцевої прокуратури, навмисному Невиконанні обовязків слідчого, повязаних з всебічним, повним та неупередженим проведенням досудового розслідування по кримінальним провадженням № 0007968, № 0010354, безпідставному виклику ОСОБА_6, вимаганні та отриманні від останнього неправомірної вигоди, що призвело до оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, відповідно до ст. 2, п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

Доводи Позивача, стосовно того, що підставою для звільнення з органів внутрішніх справ є вчинення позивачем злочину, що, в свою чергу, є протиправним, оскільки на час звільнення позивача був відсутній вирок суду, який набрав законної сили, суд відхиляє, оскільки, судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

Суд вважає, що Відповідачем було проведене повне, всебічне та неупереджене службове розслідування, на підставі якого, був винесений обґрунтований та законний наказ про звільнення позивача від 04.06.2018 року № 800 о/с за п.6 ч.1 ст.77 (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення) на підставі наказу ГУ НП в Одеській області від 16.05.2018 №1527 та подання начальника Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУ НП в Одеській області від 24.05.2018 року, незалежно від результатів досудового розслідування та судового розгляду кримінальної справи, тому позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки судом під час розгляду справи не встановлено протиправність видання відповідачем наказу від від 16.05.2018 №1527, суд дійшов до висновку, що решта позовних вимог позивача щодо поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягають задоволенню оскільки є похідними від вимог про скасування наказів, у задоволенні яких слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Приморського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу № 1527 від 16 травня 2018 року, зобовязання вчинити певні дії, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250-251 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Приморського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.10.2018 року.

Суддя Бутенко А.В.

.