Справа № 331/3039/18
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

331/3039/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти 2-го батальйону УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Дніпропетровські області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора 2-ї роти 2-го батальйону УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Дніпропетровські області про скасування постанови від 14.04.2018 року серії ЕАА № 361477 по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.04.2018 року о 17:01:33 інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову серії ЕАА № 361477 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, нібито не мав при собі посвідчення водія.

Дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав:

Як слід з постанови, інспектор Бандура В.В. зупинив водія ОСОБА_1 14.04.2018 року о 17:01:33 за адресою Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, М18300 та звинуватив його в тому, що він нібито не має при собі посвідчення водія. 14.04.2018 року о 17:01:33 , за тією ж адресою Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, М18300, інспектор Бандура В.В. виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Дійсно, 14.04.2018 року о 17:01:33 за адресою Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, М18300 позивач керував транспортним засобом марки ГАЗ 53234 АР0465АА, коли його зупинив інспектор. Він не назвав своє прізвище та посаду, в грубій формі потребував надати йому посвідчення водія. Позивач показав інспектору посвідчення, та запитав на якій підставі він був зупинений. Він не відповів та пішов з посвідченням водія до своєї патрульної машини, де сидів його напарник. Пробувши у своїй машині деякий час з посвідченням у руках, інспектор повернувся і знову неввічливо у грубій формі потребував відкрити машину.

Позивач запитав його, на якій підставі він хоче оглянути його машину. Він відповів що хтось десь вкрав щось «одкривай давай». Позивач відповів, що дозволить огляд свого ТЗ тільки в присутності понятих або двох свідків, як того вимагає закон, на що він відповів нецензурною лайкою і сказав що він вже виписав штраф. Тобто він заволодів посвідченням водія та за відсутності позивача ще до розмови з ним, обманним шляхом виписав постанову про накладення штрафу.

Камери на місці події було вимкнено інспектором ще до зупинки ТЗ, вони не працювали під час розмови, напевне, для того, щоб не фіксувався факт грубого порушення правил та норм поведінки, встановлених для діяльності інспекторів ДПП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції мідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Частина 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.З ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.27 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою 49000 м. Дніпро, пл. Троїцька, 2а, де розташоване Управління патрульної поліції м. Дніпра. Проте, інспектор Бандура В.В. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 суттєво порушив права ОСОБА_1

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи піддягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право ва надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати гідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Бандура В.В. не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Бандура В.В. проігнорував вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, навіть після висловлення звинувачень, інспектор Бандура В.В. пішов до патрульного автомобілю де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка витягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ЕАА № 361477 від 14.04.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач інспектор патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону лейтенант поліції ОСОБА_2 до суду не зявився, надав письмовий відзив на позов.

Представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області до суду не зявився, надав письмовий відзив на позов. Згідно з відзивами відповідачів, ОСОБА_1 був обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства притягнутий 14.04.2018 р. до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.4 Правил дорожнього руху, оскільки відмовився надати патрульному поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, не виконавши законну вимогу поліцейського. Просили суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у звязку з необґрунтованістю.

До відзиву представником УПП надано відео запис з нагрудного відео реєстратора.

Суд заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, вивчивши письмові докази, відеозапис інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з Постановою серії ЕАА № 361477 від 14.04.2018 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.4 Правил дорожнього руху та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки ГАЗ 53234, АР0465АА не надав посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законодавством встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.-ч. 2,5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В обґрунтування письмового відзиву представником УПП надано суду відео запис з нагрудного відео реєстратора.

Як слід з переоглянутого судом відеозапису, 14.04.2018 року, позивача ОСОБА_1, який керував транспортним засобом марки ГАЗ 53234 АР0465АА було зупинено працівниками поліції за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, М18300.

Відеозапис починається в 16 г.39 хв, закінчується в 17 г.09 хв. В проміжок часу між 16 г.44 хв. та 17 г.03 хв. відеозапис відсутній. У письмовому відзиву відповідачі ніяк не обґрунтували відсутність відеозапису за цей проміжок часу, інших доказів на підтвердження фактичних обставин, які мали місце при складення постанови серії ЕАА № 361477 з 16 г.44 хв. по 17 г.03 хв. суду не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки, у звязку перериванням відеозапису, наданого відповідачами, майже на 15 хвилин, суд позбавлений можливості встановити факт відмови позивача від надання працівнику поліції посвідчення на право керування транспортним засобом.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти 2-го батальйону УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Дніпропетровські області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ЕАА № 361477 від 14.04.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко