Справа № 521/16917/18
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. №2-а/521/340/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши матеріали справи адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Реконстройсервіс» до Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення та державного акту,

встановила:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Реконстройсервіс» (далі ТОВ «Реконстройсервіс») звернулось до суду з позовом до Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення та державного акту.

Згідно вимог позовної заяви, позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати Рішення Одеської міської ради від 22.02.1997 року №97 про передачу безоплатно в приватну власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Будівельна, 23, площею 0,1012 га., з них 1000 кв.м. - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 12 кв.м. - для ведення індивідуального садівництва; Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 671886 від 16.01.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши адміністративний позов, суддя дійшов висновку, що існують підстави для відмови у відкритті провадження у даній адміністративній справі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 4 КАС України в частині 1 пункту 1 дає визначення терміну «адміністративна справа», а саме, що це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу пунктом 2 частини 1 цієї ж статті визначено, що публічно-правовий спір це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість, однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного субєкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії субєктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість субєктного складу участь субєкта владних повноважень є обовязковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим спором та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю субєкта владних повноважень.

У постанові Верховного суду України від 14 грудня 2016 року у справі №6-2554цс16 суд вказав, що аналіз статті 15 ЦПК України та статті 17 КАС України (в редакціях, які діяли до 15 грудня 2017 року) дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення субєктного складу спірних правовідносин (участь у них субєкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (статті 4, 19 ЦПК України).

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є правомірність рішення Одеської міської ради від 22.02.1997 року №97 про передачу безоплатно в приватну власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1012 га. за адресою: м. Одеса, вул. Будівельна, 23 та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1012 га. за адресою: м. Одеса, вул. Будівельна, 23, серія ЯЕ №671886 від 16.01.2008 року.

Конституційний Суд України в рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом.

Оскаржуване рішення Одеської міської ради є реалізованим шляхом видачі оскаржуваного ж державного акта, а відтак його скасування не породжує правових наслідків для позивача, оскільки захист порушеного права у разі спору про право власності чи користування на майно має вирішуватися за нормами цивільного (господарського) законодавства.

Таким чином, оскаржуючи рішення Одеської міської ради та державний акт, позивач фактично оспорює правомірність набуття речових прав на вищезгадане нерухоме майно, тобто має місце спір про право власності.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства..

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на вищевикладене, суддя дійшов в висновку про відмову у відкритті провадження у даній адміністративній справі.

Одночасно суддя розяснює позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст.170, 256, 294 КАС України, суддя, -

ухвалила:

У відкритті провадження по справі адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Реконстройсервіс» до Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування рішення та державного акту відмовити.

Суд розяснює позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда