Справа № 497/1769/18
Суддя: Кодінцева С. В.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1769/18
Провадження № 2-а/497/33/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.

за участю:

секретар судового засідання - Стоянової І.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград Одеської області справу за адміністративним позовом Болградського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 про примусове видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2018 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, та просить постановити рішення, яким примусово видворити за межі України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач 15.01.2017 року прибув на Україну через пункт пропуску «Бориспіль» в гості до свого знайомого, який мешкає в м. Болград, Одеської області. При собі має паспорт громадянина республіки ОСОБА_4 С № 00233441 виданий 25.02.2014 року, що дійсний до 24.02.2024 року.

12 жовтня 2018 року співробітниками Болградського районного відділу ДМС України в Одеській області було виявлено громадянина ОСОБА_4, який порушив правила перебування іноземців в Україні, відносно якого вже раніше 22.08.2017 року Болградським РС ГУДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження, або третьої країни, та до 21.09.2017 року іноземець зобовязаний був покинути територію України.

Втім, як зясувалося дане рішення не виконано, і відповідач територію України не покинув. Саме ці обставини і стали підставою для звернення до суду з названим позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав адміністративний позов, наполягав на задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в позові, стверджуючи, що вказаний громадянин незаконно знаходиться на території України, та підлягає примусовому видворенню

Відповідач позовні вимоги визнав, повністю підтвердив обставини викладені в позові.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані суду матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і постанволення законного рішення по суті, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи:

22 серпня 2017 року Болградським РС ГУ ДМС України в Одеській області було постановлено рішення про примусове повернення до країни походження, або третьої країни на громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та до 21.09.2017 року іноземець був зобовязаний покинути територію України.

Однак, ОСОБА_2, громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 не виконав вказане рішення, та його було виявлено 12.10.2018 року співробітниками Болградського районного відділу ДМС України в Одеській області як такого, який порушив правила перебування іноземців в Україні.

19.08.2018 року Болградським РС ГУ ДМС України в Одеській області відносно громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол, за наслідками розгляду якого визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП.

Таким чином, до теперішнього часу громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2, перебуває незаконно на території України, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 вказаного Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають на території України на законних підставах, це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч.1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства мають виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець чи особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений в рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 30 Закону, Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі ухваленої за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі ухваленого рішення адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконане іноземцем в установлений строк без поважних причин, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства мають передувати дві обставини: перша ухвалення рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець чи особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто, обов'язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

Адміністративний суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до ухвалення компетентним органом щодо цього іноземця чи особи без громадянства рішення про примусове повернення.

Зазначене узгоджується також з позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».

Крім того, аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.12.2016 у справі № 359/7066/16-а.

Відповідно до ст.288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України, подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно з п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

У підпункті "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім наступних випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Враховуючи те, що відповідач, відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» грубо та свідомо порушив законодавство України, він не підпадає під захист ст. 3 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», тому суд має всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду за межі території України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, а також беручи до уваги, що громадянин ОСОБА_2 грубо порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, ухиляється від виїзду з України, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову .

В силу приписів п.3 ч.2 ст.371 КАС України, дане рішення суду підлягає зверненню до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.241-247, 250, 251, 255, 288, 289, 293, 295-297, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Болградського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 про примусове видворення за межі України - задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 Агагулу огли, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 піддати видворенню у примусовому порядку за межі території України.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Належним чином завірену копію рішення суду невідкладно видати особам, які беруть участь у справі.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя С.В.Кодінцева