Справа № 140/2055/18
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 жовтня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2055/18
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ксензюк А.Я., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», Товариство з обмеженою відповідальністю «Котлас», до Державної аудиторської служби України про визнання протиправними та скасування висновків,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новомет» звернулося в суд із позовом до Державної аудиторської служби України про:

- визнання протиправним та скасування наступного висновку Державної фінансової інспекції України у акті позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності у Публічному акціонерному товаристві «Укрнафта» за період з 01 січня 2012 року по 08 лютого 2017 року від 10 квітня 2017 року №15-21/11: «за ТзОВ «Новомет» станом на 28 лютого 2017 року обліковується дебіторська заборгованість на загальну суму 135 000 000 грн 00 коп. (1,3% від загальної дебіторської заборгованості та 100% від попередньої оплати) по всім 3 договорам на загальну суму 135 005 781 грн 00 коп., укладених 2015 року, умовами яких є поставка ПММ товариству до 31 грудня 2018 року за умови попередньої оплати. Протягом періоду з 01 січня 2015 року по 08 лютого 2017 року товариством перераховано ТзОВ «Новомет» в якості попередньої оплати за ПММ на загальну суму 135 000 000 грн 00 коп. та отримано нафтопродуктів на загальну суму 0,00грн»;

- визнання протиправним та скасування наступного висновку Державної фінансової інспекції України у акті позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності у Публічному акціонерному товаристві «Укрнафта» за період з 01 січня 2012 року по 08 лютого 2017 року від 10 квітня 2017 року №15-21/11: «з огляду на зазначене, умови укладених додаткових угод щодо перенесення терміну оплати на 31 грудня 2015 року з попереднім постачанням нафти суперечать вимогам пункту 51 Порядку №570, в частині виконання ПАТ «Укрнафта» своїх зобов'язань з постачання нафти сирої до надходження коштів від покупця в повному обсязі».

Згідно із пунктами 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, та містить такі недоліки.

Згідно з пунктом 8 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із частинами другою, четвертою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Частиною другою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до частин четвертої, п'ятої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вищезазначених вимог, позивачем додано до позовної заяви лише копію довіреності, інших документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суду не надано. При цьому у позовній заяві не зазначено причин, з яких такі докази не можуть бути подані.

Відповідно до частини третьої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно із частиною першою, третьою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Частиною восьмою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання..

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що до позовної заяви має бути доданий оригінал або належним чином засвідчена копія довіреності, що підтверджує наявність у особи, що підписала позовну заяву, права її підписувати.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм процесуального права викладена в ухвалі Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 826/26890/15.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07 квітня 2003 року).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається:

- зі слів «Згідно з оригіналом»,

- назви посади,

- особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища,

- дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомет» ОСОБА_1

На підтвердження своїх повноважень до позовної заяви додано копію довіреності від 01 липня 2015 року.

Надана суду копія довіреності видана директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомет» представнику ОСОБА_1 на представництво інтересів товариства, засвідчена не довірителем, а представником, якому видана.

Водночас, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомет» не може перекладати свої обов'язки щодо засвідчення копії довіреності на довірену особу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 11 травня 2018 року у справі № 826/13806/17 та від 12 березня 2018 року у справі № 2а-34/11/1370 (К/9901/33877/18).

Крім того, відповідно до частини першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів..

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів передбачено конкретно визначеним строком. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивач просить визнати протиправними та скасувати висновки Державної фінансової інспекції України у акті позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності у Публічному акціонерному товаристві «Укрнафта» за період з 01 січня 2012 року по 08 лютого 2017 року від 10 квітня 2017 року №15-21/11, при цьому до суду позивач звернувся лише 12 жовтня 2018 року, тобто, поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Водночас, як вбачається із тексту позовної заяви, про існування акта від 10 квітня 2017 року №15-21/11 позивач дізнався лише у серпні 2018 року, проте ним не надано відповідних доказів на підтвердження цих обставин, що позбавляє суддю можливості виконати вимоги пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто з'ясувати, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відтак, позивачу необхідно було у позовній заяві обґрунтувати дотримання строку звернення до суду з цим позовом (чітко вказавши дату ознайомлення із вказаним актом та подавши відповідні докази) або звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду, вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі наведеного позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви, а саме, надати суду копії документів на підтвердження своїх позовних вимог або зазначити причини їх неподання, належним чином засвідчених разом з їх копіями для вручення відповідачу, подати до суду оригінал або належним чином засвідчену копію документу який підтверджує повноваження ОСОБА_1 як представника та обґрунтувати дотримання строку звернення до суду з цим позовом або ж звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду, вказавши підстави для поновлення строку та додавши докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Укрнафта», Товариство з обмеженою відповідальністю «Котлас», до Державної аудиторської служби України про визнання протиправними та скасування висновків залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя А.Я. Ксензюк