Справа № 201/7350/17 (2-а/201/258/2017)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2018 рокусправа № 201/7350/17 (2-а/201/258/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Бишевська Н.А.

судді: Добродняк І.Ю., Семененко Я.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Соборної районної у м. Дніпрі ради

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2018 (суддя Антонюк О.А.,)

у справі № 201/7350/17 (2-а/201/258/2017)

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Соборної районної у м. Дніпрі ради

про скасування рішення органу місцевого самоврядування та забов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

23.05.2017 ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Соборної районної у м.Дніпрі ради, в якому просив:

- скасувати рішення виконкому Соборної районної у місті Дніпрі ради (далі - виконком Соборної районної у м.Дніпрі ради, Виконком) № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії» від 25 квітня 2017 р.;

- зобов'язати виконком Соборної районної у місті Дніпрі ради прийняти рішення про непридатність для проживання квартир НОМЕР_1, що розташовані за адресою: м.Дніпро, АДРЕСА_1, та належать ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та необґрунтованістю винесення спірного рішення, оскільки останнє прийнято на підставі актів обстеження стану житлових приміщень, які містять відомості щодо придатності цих приміщень для проживання, що не відповідає дійсності.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 р. у справі № 201/7350/17(2-а/201/258/2017) вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Судом встановлено, що позивач є власником певних нежитлових приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1 м.Дніпро. З метою встановлення відповідності вищезазначених приміщень санітарно-технічним вимогам та придатності до проживання позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення обстеження житлових приміщень. Районною технічною комісією проведено обстеження стану житлових приміщень, про що складено відповідні акти, в яких зазначено про придатність даних приміщень до проживання та надано рекомендацію власнику щодо необхідності проведення капітального ремонту за власні кошти. Позивачем надано зауваження до даних актів та надано експертний висновок, в якому зазначено про непридатність до проживання житлових приміщень позивача. Незважаючи на отримані зауваження, виконкомом Соборної районної у м.Дніпрі ради прийнято рішення про затвердження актів обстеження житлових приміщень про придатність до проживання квартир.

Дослідивши встановлені по справі обставини, суд, з посиланням на ч.4 ст.7 ЖК Української РСР та п.п.6-8 Порядку обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 26.04.1984 № 189, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення порушено права позивача.

Не погодившись з рішенням суду, виконкомом Соборної районної у м.Дніпрі ради подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 р. у справі № 201/7350/17(2-а/201/258/2017) в частині зобов'язання виконком Соборної районної у місті Дніпрі ради прийняти рішення про непридатність для проживання квартир НОМЕР_1, що розташовані за адресою м.Дніпро, АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1, і прийняти нове рішення, яким у задоволенні в цій частині відмовити.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не врахував, що комісією винесено рішення, яким затверджено акти обстеження житлових приміщень, що проведене у повній відповідності до норм чинного законодавства. При цьому комісією не встановлено невідповідність даних житлових приміщень санітарним та технічним нормам, а виявлені недоліки усуваються шляхом проведення ремонту, про що зазначено у вказаних актах, а відтак Виконком не може прийняти рішення про непридатність для проживання квартир, що належать позивачу.

Крім того, скаржник зауважує, що рішенням Виконкому від 19.06.2016 вказані житлові приміщення визнано придатними до проживання і це рішення не оскаржено, що також підтверджує правомірність та обґрунтованість дій та рішень Виконкому.

ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини даної справи, зазначаючи при цьому, що у разі задоволення вимог апеляційної скарги виникне ситуація, що відповідачем не буде прийнято жодного рішення стосовно актів обстеження районної технічної комісії від 22.02.2017 з висновком про придатність для проживання квартир, в той час як непридатність до проживання вищезазначених житлових приміщень підтверджена експертним висновком про результати обстеження жилих квартир, складеним спеціалістами ПП «Експерт-Борисфен» ОСОБА_2, ОСОБА_3 10.04.2017.

За твердженням позивача, ОСОБА_1 придбав у власність житлові приміщення НОМЕР_1, що розташовані за адресою м.Дніпро, АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до виконкому Соборної районної у м.Дніпрі ради із заявою щодо проведення районною технічною комісією обстеження належних йому житлових приміщень з метою встановлення відповідності вищезазначених приміщень санітарно-технічним вимогам та придатності до проживання.

Районною технічною комісією проведено обстеження стану житлових приміщень, про що було 22.02.2017 складено відповідні акти, в яких, серед іншого зазначено:

- в квартирах №№ 3, 4, 19, 30, 30А, 34, 38, 54, 62, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 90, 91, 92А, 92Б є інженерні комунікації, а саме підведене водоносний, водовідведення, система теплопостачання та електропостачання; вищезазначені квартири розташовані на різних поверхах будинку; відповідно до рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №4267 від 22.12.08 будинок за адресою: ОСОБА_4, 3 введений в експлуатацію, як житловий.

У висновках акту зазначено, що вказані квартири придатні для проживання (а. с.14).

- в квартирі 92В є інженерні комунікації, а саме підведене водопостачання водовідведення, система теплопостачання та електропостачання; відсутні вхідні двері; квартира на 1-му поверсі; відповідно до рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №4267 від 22.12.08 будинок за адресою: ОСОБА_4, 3, введений в експлуатацію, як житловий.

У висновках рекомендовано власнику квартири провести капітальний ремонт за власні кошти (а. с.13).

На стадії підготовки проекту рішення Виконкому про затвердження актів районної технічної комісії від 22.02.2017 ОСОБА_1 надані зауваження до проекту рішення від 13.04.2017 (а. с.17).

До цих зауважень ОСОБА_1 додано експертний висновок про результати обстеження жилих квартир НОМЕР_1 в житловій будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, складений спеціалістами експертами ПП «Експерт-Борисфен» ОСОБА_2, ОСОБА_3 10.04.2017, в якому зазначено про непридатність до проживання вищезазначених Житлових приміщень (а. с.17-42).

Листом від 25.04.2017 ОСОБА_1 повідомлено про неможливість взяття до уваги зазначеного експертного висновку (а. с.44, 45).

Також 25.04.2017 на підставі вищезазначених актів обстеження виконкомом Соборної районної у м.Дніпрі ради прийнято рішення № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії», яким затверджені акти районної технічної комісії від 22.02.2017 з висновками про придатність для проживання, а також рекомендацією провести капітальний ремонт за власні кошти (а. с.12).

ОСОБА_1, вважаючи це рішення Виконкому протиправним, звернувся з даним адміністративним позовом до суду, який судом першої інстанції задоволено.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги виконкому Соборної районної у м.Дніпрі ради з таких підстав:

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1, не взяв до уваги наступне:

За приписами п.1 ч.1 ст.19 КАС України (ч.1 ст.17 КАС України до змін від 15.12.2017) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому у пункті 3 Постанови Пленуму ВСУ від 01.03.2013 № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" зазначається, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

За приписами статті 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, ОСОБА_5 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Відповідно до п.26 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ «Право власності на майно, на речове право на чуже майно, захист цих прав регулюються цивільним законодавством, і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК), а особа, якій належить право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна відповідно до положень глави 29 ЦК (стаття 396 ЦК), тому такі спори з урахуванням вимог статті 15 ЦПК підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єкта владних повноважень). Наприклад, це спори щодо безпідставної відмови органом місцевого самоврядування у дозволі на переобладнання чи перепланування житлового будинку, відмови у здійсненні забудови чи дозволі на будівництво тощо, якщо вони безпосередньо пов'язані з виникненням та здійсненням права власності на майно».

Адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що придбані ним у власність житлові приміщення є непридатними до проживання, що, в свою чергу, впливає на можливість експлуатації цих приміщень власником.

Тобто фактичною підставою для позову є неможливість реалізації позивачем права власності на нерухоме майно.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), наведеного у п.1 ч.1 ст.4 КАС України, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Правовідносини, що виникли між сторонами, за своїм змістом носять цивільно-правовий характер, оскільки стосуються правовідносин, які пов'язані з правом власності ОСОБА_1 на житлові приміщення, а тому правовідносини, що є похідними від такого спору, являються приватно-правовими, а не публічними.

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (ч.1 ст.239 КАС України).

За приписами ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

З огляду на викладене, апеляційний суд зазначає про наявність підстав для скасування рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 р. у справі № 201/7350/17(2-а/201/258/2017), і закриття провадження у даній справі відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки такі спори розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.238, 310, 315, 319, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Соборної районної у м.Дніпрі ради на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 р. у справі № 201/7350/17(2-а/201/258/2017) задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 р. у справі № 201/7350/17(2-а/201/258/2017) скасувати.

Закрити провадження у справі № 201/7350/17(2-а/201/258/2017).

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко