Справа № 243/9079/18
Суддя: Неминущій Г. Л.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/261/2018
Справа № 243/9079/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» жовтня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Неминущого Л.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі № 8 Словянського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративний позовом до сержанта поліції першої роти УПП в м. Краматорськ та Словянську ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 зазначає, що Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВР № 334826 від 08.09.2018 року була складена з порушенням вимог чинного законодавства.

Окрім того, вказує, що він не вчиняв адміністративне правопорушення, тому що він, як водій транспортного засобу не міг порушити п. 8.5.1 ПДР з огляду на те, що пункт 8 ПДР України визначає Регулювання дорожнього руху і не дає ніяких заборон, також у п. 8.5.1. надані лише загальні визначення «Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору».

Перетинаючи суцільну смугу 1.1, Позивач керувався п. 34.1 ПДР України де вказано «.... Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний обїзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних і засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.» тому що транспортній засіб попереду мене рухався зі швидкістю менш ніж 30 км/год.

Вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню також з таких підстав: поліцейським не взято до уваги те, що ОСОБА_1 керувався п. 34.1 ПДР України, не було надано чітких доказів його провини, пояснення ОСОБА_1, щодо даної ситуації поліцейським не були вислухані.

Просить суд скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВР № 334826 від 08 вересня 2018 року, винесену Поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у містах Краматорську і Словянську Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу, визнавши її незаконною.

Позивач ОСОБА_1 повідомлений про час та місце судового розгляду справи належним чином, до судового засідання не зявився. 12 жовтня 2018 року надав суду Заяву, я якій просить справу розглянути за його відсутності, задовольнити позовні вимоги (а.с.27).

Відповідач поліцейський роти № 1 батальйону УПП в м. Краматорськ та Словянську ДПП сержант поліції ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання до суду не зявився. 04 жовтня 2018 року представником Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності № 113/41/3/09-18 від 04 січня 2018 року (а.с.24) надала до суду Заяву, в якій зазначила, що в батальйоні патрульної поліції в м. Краматорськ та Словянськ УПП в Донецькій області ДПП не проходить службу сержант поліції ОСОБА_2, оскаржувану постанову склав ОСОБА_4. Зауважила, що відповідач - сержант поліції ОСОБА_2 є посадовою особою батальйону ПП в м. Краматорськ та Словянськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції.

Крім того, 04 жовтня 2018 року на адресу суду відповідач надав відзив на позовну заяву з якої вбачається, що при винесенні постанови поліцейський керувався Конституцією України, Наказом № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, було зафіксовано на камеру поліцейського, яка була закріплена на транспортному засобі. До відзиву додано диск із відеозаписом зафіксованого правопорушення.

Вважає, що вимоги Позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Просить суд, Постанову від 08 вересня 2018 року серії ВР № 334826 залишити без змін, а позовну заяву Позивача залишити без задоволення (а.с.15-17).

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

08 вересня 2018 року відносно ОСОБА_1 поліцейським роти 1-го батальйону УПП в м. Краматорськ та Словянськ сержантом поліції ОСОБА_2 була винесена Постанова серії ВР № 334826 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно із якою позивачем було порушено ч. 1 ст. 122 КУпАП. Цією постановою у справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було накладено адміністративне стягнення на позивача у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що: «08 вересня 2018 року о 15 годині 50 хвилин на автошляху М-03 Харків - Довжанський на 670 км, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 перетнув суцільну горизонтальну лінію, чим порушив п.п. 8.5.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП» (а.с.6).

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють ОСОБА_5 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_5 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9 ОСОБА_5 дорожнього руху, особи, які порушують ці ОСОБА_5, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих ОСОБА_5.

Згідно п.п.11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Згідно із розділом 34 ПДР України, горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із роз'яснень Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № №338/1/17, висновки якого в силу ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, для підтвердження порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Також Верховний суд констатував, що посилання на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення особою правопорушення є безпідставним, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Як стверджує позивач, вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки він перетнув, не створюючи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, для обгону поодинокого транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год.

При дослідженні наданих відповідачем відеозаписів (а.с. 25) не виявлено зафіксованих обставин, при яких ОСОБА_1 перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки та не спростовано пояснення позивача про те, що він, як це дозволяє п. 34 ОСОБА_5 дорожнього руху, перетнув вузьку суцільну лінію для обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Тому суд приходить до переконання, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не доведено порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 69, 73-77, 242-246, 250, КАС України, ч. 1 ст. 122, 251, 258, 283 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до сержанта поліції роти № 1 БПП в м. Краматорськ та Словянськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Визнати постанову сержанта поліції роти № 1 БПП в м. Краматорськ та Словянськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 334826 від 08 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_6 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255, 00 грн. - протиправною та скасувати.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2018 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_7