Справа № 826/16473/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 жовтня 2018 року м. Київ № 826/16473/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Адвоката Ягунова Дмитра Вікторовича в інтересах ОСОБА_2
до Державної служби України з безпеки на транспорті Державної служби морського та річкового транспорту
про визнання незаконними дій, визнання незаконними та скасування державної реєстрації плавзасобу, скасування судового патенту та свідоцтва про право власності на судно, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся адвокат Ягунов Дмитро Вікторович в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) та Державної служби морського та річкового транспорту, в якому просить:

- визнати незаконними дії щодо державної реєстрації та скасувати державну перереєстрацію (подвійну реєстрацію) за ОСОБА_3 плавзасобу (порому) ВИЛ-0224-К (1992 року випуску, Несамохідне, К(+) П5 Т2 О [2] ПР понтон), що належить ОСОБА_2, яка була здійснена 13.10.2017 у незаконний спосіб посадовими особами Уктрансбезпеки на підставі підроблених документів, поданих ОСОБА_3 у той же день (тобто, 13.10.2017);

- визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію плавзасобу (порому) «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка була здійснена 13.10.2017 у незаконний спосіб посадовими особами Уктрансбезпеки на підставі підроблених документів, поданих ОСОБА_3 у той же день (тобто, 13.10.2017) (свідоцтво про право власності на судно НОМЕР_1 та видачу судного патенту № НОМЕР_2;

- визнати недійсними (скасувати, анулювати, тощо) документи, видані 13.10.2017 на ім'я «ОСОБА_3», а саме: судновий патент № НОМЕР_2 та свідоцтво про право власності на судно НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_2 є власником несамохідного судна - порому, 1992 року побудови, реєстраційний номер ВИЛ-0224-К, відомості про яке містяться у передбачених законом реєстру суден малого флоту під записом SRU601287, ВИЛ-0224-К, 1992, та що підтверджується рядом документів (судновий білет, свідоцтво про придатність малого судна до плавання, свідоцтво про право власності на паромне переправу та ін. документи). На переконання позивача, посадовими особами Укртрансбезпеки у змові з третіми особами (зокрема, ОСОБА_3) були вчинені дії щодо перереєстрації права власності на вказаний плавзасіб на підставі підроблених та недостовірних документів. В результаті здійснення таких реєстраційних дій, Укртрансбезпекою видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на судно серії НОМЕР_3 від 13.10.2017 НОМЕР_3 та свідоцтво про право плавання під державним прапором України (судновий патент) серії НОМЕР_4. Позивач стверджує, що судно - несамохідний пором, 1975 року побудови, під названою «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке зазначене у вказаних свідоцтві про право власності на судно від 13.10.2017 НОМЕР_3 (серія НОМЕР_3) та судновому патенті серії НОМЕР_4, є одним і тим самим пором, що належить на праві власності саме ОСОБА_2 та використовувався останнім для здійснення підприємницької діяльності (в даному випадку був наданий у строкове оплатне використання ТОВ «Злагода» на підставі договору №27/12-15 від 27.12.2015). Позивач вважає дії Укртрансбезпеки з державної реєстрації порому та видачі свідоцтва про право власності на судно, суднового патенту ОСОБА_3 незаконними та такими, що порушують право власності ОСОБА_2 на вказаний плавзасіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши зміст та матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови позивачу у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Абзацом 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що у цьому Кодексі термін «публічно-правовий спір» - це спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Під «суб'єктом владних повноважень» розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Частиною першою ст. 19 КАС України визначено справи у публічно - правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За наслідками проведення правового аналізу наведених вище процесуальних норм Верховний Суд в тексті своєї постанови від 08.05.2018 у справі №826/1001/15 дійшов висновку, публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу, що законодавцем врегульоване питання, коли у спорах між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень не поширюється юрисдикція адміністративного суду, а саме: ч. 3 ст. 19 КАС України встановлено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про визнання рішень, дій державного реєстратора щодо внесення нових відомостей речові права на нерухоме або рухоме майно, внесення змін до відомостей про речові права на таке майно, лише у випадку, якщо такі позовні вимоги не є похідними від вимог у приватноправовому спорі.

Разом з тим, як вбачається з позовної заяви, позивач в позовній заяві, як на підставу для скасування реєстраційного рішення посилається на порушення його права власності на несамохідне судно (пором) внаслідок використання посадовими особами Укртрансбезпека підроблених і недостовірних документів при проведенні реєстраційних дій з таким майном.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами, випливають виключно із приватноправових відносин щодо наявності права власності на несамохідне судно (пором), що значиться за даними свідоцтва про право власності на судно від 13.10.2017 НОМЕР_3 (серія НОМЕР_3) та суднового патенту серії НОМЕР_4 як пором під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», 1975 року побудови, а позовні вимоги про визнання незаконними дій з державної реєстрації судна, визнання незаконною та скасування такої державної реєстрації, визнання недійсними правовстановлюючих документів є похідними від вимог у приватноправовому спорі.

Таким чином, спір у справі виник між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень поза межами публічно-правових правовідносин, а отже віднесений до юрисдикції загального суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За змістом ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, якщо вимога про скасування реєстраційної дії є похідною від позову щодо підстави реєстрації, тоді справу розглядає загальний суд.

Оглянувши зміст позову та додані до нього документи суд встановив, що позивачем не було надано копію оригінал або рішення суду на підтвердження тієї обставини, що спір про право на пором під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», 1975 року побудови, власником якого за даними свідоцтва про право власності на судно від 13.10.2017 НОМЕР_3 (серія НОМЕР_3) та суднового патенту серії НОМЕР_4 є ОСОБА_3, вже був вирішений у порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що заявлені позовні вимоги є похідними від прав власності позивача на рухоме майно (несамохідне судно - пором), суд зазначає, що даний спір не підлягає розгляду адміністративним судом та віднесений до юрисдикції загального суду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170, ст. 243, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

3. Повернути позивачу позовну заяву та усі додані до неї матеріали.

4. Роз'яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до підсудності загального суду в порядку цивільного судочинства, з урахування правил територіальної підсудності. При цьому, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 170, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку, встановленому ст.ст. 295 - 297 цього Кодексу.

Суддя Т.О. Скочок