Справа № 825/2063/18
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2018 року Чернігів Справа № 825/2063/18
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:
судді Баргаміної Н.М.,
при секретарі Вершняк Л.Л.,
за участю представника відповідачів ОСОБА_1, розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду питання щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення недоотриманих коштів за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення недоотриманих коштів за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 позов ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення недоотриманих коштів за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України № 2093-о від 07.09.2017 в частині звільнення ОСОБА_2 з 15.09.2017 з посади начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Чернігівській області та зарахування у розпорядження Головного управління ДФС у Чернігівській області, поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного Управління ДФС у Чернігівській області з 16.09.2017, в решті позову відмовлено.

Також, вищевказаним рішенням призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 10.10.2018 та встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат до 08.10.2018.

08.10.2018 представником позивача було подано суду докази понесених ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав суду клопотання про відкладення судового засідання у звязку з неможливістю бути присутнім на призначену дату.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти продовження розгляду питання щодо розподілу судових витрат не заперечувала, зазначила, що їх розмір є завищеним, вважає достатнім стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., оскільки представник позивача ОСОБА_3 приймала участь у справі не з початку її розгляду, а розгляд справи відкладався за її клопотанням.

Згідно із частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про продовження розгляду питання щодо розподілу судових витрат в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

В силу частин першої, третьої пятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. позивачем надано детальний опис робіт (наданих послуг) від 08.10.2018, договір про надання правничої допомоги від 13.08.2018; оригінал квитанції до прибуткового касового ордера від 15.08.2018.

Відповідно до частини пятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу тільки за відповідним клопотанням іншої сторони.

Так, відповідачі передбаченим статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України правом не скористались, відповідні клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу суду не надали.

Суд не приймає до уваги вищенаведені пояснення представника відповідачів, та зазначає, що детальний опис робіт (наданих послуг) від 08.10.2018 не містить такої послуги, як подача первісного позову, а розмір плати за участь в судових засіданнях визначений фіксованою сумою, без зазначення кількості судових засідань чи їх тривалості.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладені положення Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 позовні вимоги ОСОБА_2 по суті спору були задоволені в частині позовних вимог до Державної фіскальної служби України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_2 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 241-243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04655, ), на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 14000, РНОКПП НОМЕР_1) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.10.2018.

Суддя Н.М. Баргаміна