Справа № 465/5114/16-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2018 року

Київ

справа №465/5114/16-а

адміністративне провадження №К/9901/7599/18(К/9901/7600/18)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у складі судді Ліщинського А.М. від 13 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у складі судді Ліщинського А.М. від 15 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Биїк С.С. про скасування постанови про адміністративне правопорушення та визнання дій протиправними,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 2 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Биїк С.С. у якому просив:

1.1 скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 1 серпня 2016 року серії ЕАА №029283 за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП);

1.2 визнати дії інспектора патрульної поліції 2 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Биїк С.С. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення протиправними.

2. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

3. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху з мотивів несплати заявником судового збору.

4. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року апеляційну скаргу повернуто у зв'язку із невиконанням вимог частини шостої статті 187 КАС України в частині долучення до апеляційної скарги документа про сплату судового збору.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги

5. Не погоджуючись із такими рішеннями суду апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся із касаційними скаргами, у яких просить скасувати ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня та 15 листопада 2016 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду справи по суті.

6. На обґрунтування касаційних скарг позивач зазначив, що частиною четвертою статті 288 КУпАП, норми якої є спеціальними порівняно з нормами Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI), встановлено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції

7. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; далі - КАС України).

7.1 Стаття 162. Повноваження суду при вирішенні справи

1. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

2. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

7.2 Частина шоста статті 187.

До апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

7.3 Частина третя статті 189.

До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви).

7.4 Частина перша статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

7.5 Стаття 87.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

8. Кодекс України про адміністративні правопорушення.

8.1 Стаття 287.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

8.2 Стаття 288.

Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

9. Закон України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір".

9.1 Стаття 1. Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

9.2 Стаття 2. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

9.3 Стаття 5. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; 2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; 3) позивачі - у справах про стягнення аліментів; 4) позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні"; 5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов'язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги; 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб; 8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; 9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; 10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; 11) виборці - у справах про уточнення списку виборців; 12) військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків; 13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав; 14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту"; 15) фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; 15-1) органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою; 16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 17) засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору; 18) Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України; 19) органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення; 20) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, структурні підрозділи виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об'єднаних територіальних громад, на які покладені функції із здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги

10. Аналізуючи доводи касаційних скарг та висновки суду апеляційної інстанції, викладені в оскаржуваних судових рішеннях щодо обов'язку сплати судового збору у справах щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, колегія суддів звертає увагу на наступне.

11. Закон №3674-VI набрав чинності 11 листопада 2011 року. Цим Законом не припинено дію інших законодавчих актів, які передбачали пільги щодо сплати судового збору, у тому числі і за подання заяви про оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення. Пунктом 1 частини третьої статті 10 цього Закону не встановлено застережень, за якими закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручено Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону.

12. Суд касаційної інстанції приходить до висновку про те, що питання справляння судового збору, крім Закону №3674-VI, може регулюватися іншими законами.

13. Частина четверта статті 288 КУпАП є спеціальною по відношенню до норм Закону №3674-VI. Отже, за подання до суду адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом №3674-VI.

14. Відтак, висновок суду апеляційної інстанції про невідповідність апеляційної скарги позивача вимогам частини шостої статті 187 КАС України (у редакції, яка була чинна на час ухвалення оскаржуваного судового рішення), що потягнуло за собою залишення апеляційної скарги без руху та подальше її повернення, є помилковим, оскільки суд апеляційної інстанції невірно застосував норми Закону №3674-VI та частини четвертої статті 288 КУпАП.

15. Частиною першою статті 353 КАС України (у редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

16. Оскільки оскаржені рішення суду апеляційної інстанції не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, який встановлює порядок прийняття апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, воно підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

17. Касаційні скарги ОСОБА_1 - задовольнити.

18. Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

19. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич,

Судді Верховного Суду