Справа № 1540/3392/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3392/18
УХВАЛА

12 жовтня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Міністерства юстиції України про відвід судді Марина П.П. у справі № 1540/3392/18 за позовом державного реєстратора Любашівської селищної ради Одеської області ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Любашівська селищна рада Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємстве "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу №1832/5 від 13.06.2018 р.,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа №1540/3392/18 за позовом державного реєстратора Любашівської селищної ради Одеської області ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Любашівська селищна рада Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємстве "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу №1832/5 від 13.06.2018 р.

Зазначена справа розглядається Одеським окружним адміністративним судом у складі головуючого судді Марина П.П.одноособово.

11.10.2018р. (вх. №30266/18) до суду надійшла заява представника Міністерства юстиції України про відвід судді Марина П.П. у справі № 1540/3392/18. Згідно ухвали суду від 11.10.2018р., суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність заявленого відводу та зупинив провадження до вирішення питання про відвід.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2018 р., розгляд заяви про відвід розподілено судді Самойлюк Г.П.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

На підставі ч. 8 ст. 40 КАС України заяву представника Міністерства юстиції України про відвід судді розглянуто в порядку письмового провадження.

Як встановлено судом, в обґрунтування заяви про відвід зазначено, що у позивача існують сумніви стосовно об'єктивності та неупередженості судді Марина П.П. у зв'язку з порушенням останнім норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків або призвело до порушення правил щодо юрисдикції або складу суду. Зазначене, на думку заявника, виявилось у порушенні засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; незабезпеченні обвинуваченому права на захист, перешкоджанні реалізації прав інших учасників судового процесу; допущенні суддею поведінки, що порочить звання судді або підриває авторитет правосуддя, зокрема в питаннях моралі, дотримання інших норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду, прояв неповаги до інших суддів, адвокатів, експертів, свідків чи інших учасників справи. Заявник вважає, що, відмовивши в задоволенні клопотання про продовження строку на подання відзиву, суд позбавив відповідача права на захист своїх інтересів шляхом залучення відзиву до матеріалів судової справи у спрощеному проваджені. Крім того, зазначено, що суддею висловлено думку щодо роботи Міністерства юстиції України.

Ознайомившись з заявою представника Міністерства юстиції України про відвід судді, вивчивши матеріали справи в частині, що стосуються зазначеної заяви, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ст.ст. 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Стаття 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Позивач посилається на небезсторонність судді та ймовірну зацікавленість у результатах розгляду справи, порушення ним суддівської етики, не зазначаючи в якості підстав відводу жодної з підстав, визначених статтею 36 КАС України.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄСПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов'язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄСПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Так, у справі "П'єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У даному контексті можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено обставини, які б дійсно викликали сумніви у неупередженості судді при розгляді цієї адміністративної справи.

Суд критично ставиться до наведених позивачем підстав для відводу судді (порушення норм процесуального права під час розгляду справи №1540/3392/18 тощо), оскільки вказані питання підлягають розгляду в іншому порядку, передбаченому процесуальними кодексами та законами України, а тому суддя не має законних підстав для надання оцінки вказаним доводам позивача.

Судом встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено перше судове засідання на 01.08.2018 р. о 14:45 год.

01.08.2018 р. (вх. №22222/18) від представника Міністерства юстиції України через канцелярію суду надійшло клопотання про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, надання часу для написання відзиву на позов та про відкладення розгляду справи на іншу дату (а.с. 114).

Згідно довідкової інформації від 01.08.2018 р., судове засідання, призначене на 01.08.2018 р. о 14.45 год., перенесено у зв'язку з перебуванням судді у відрядженні та призначено на 30.08.2018р. о 16 год. 00 хв.

30.08.2018 р. (вх. № 25358/18) представником Міністерства юстиції України через канцелярію суду подано клопотання про продовження строку подання відзиву та доказів по справі на термін, встановлений судом (а.с. 57-58).

Ухвалою суду від 30.08.2018р., яку занесено до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання представника Міністерства юстиції України про продовження строку подання відзиву та доказів по справі на термін, встановлений судом, повернуто, враховуючи порушення останнім вимог ст.162 КАС України

Таким чином, наведені позивачем в заяві обставини жодним чином не вказують на упередженість судді у даній справі. Більш того, здійснення, відповідно до закону, процесуальної діяльності суддею в ході розгляду будь-якої справи, не може бути підставою для відводу цього судді з передбачених ст.36 КАС України мотивів, оскільки не свідчить про наявність ознак необ'єктивності чи упередженості.

Крім того, представник Міністерства юстиції України в обґрунтування заяви про відвід посилався на порушення суддею Мариним П.П. правил суддівської етики у зв'язку з висловленням думки стосовно роботи Міністерства юстиції України, проте не обґрунтовано та не підтверджено яким саме чином суддею було вчинено порушення норм професійної етики.

При цьому, суд акцентує увагу, що за приписами ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви представника Міністерства юстиції України про відвід судді Марина П.П. у справі № 1540/3392/18, в зв'язку з чим зазначена заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 90, 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Міністерства юстиції України про відвід судді Марина П.П. у справі № 1540/3392/18 за позовом державного реєстратора Любашівської селищної ради Одеської області ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Любашівська селищна рада Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємстве "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу №1832/5 від 13.06.2018 р., - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.П. Самойлюк