Справа № 320/4276/18
Суддя: Іваненко О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 02.10.2018
Справа № 320/4276/18
Провадження № 2а/320/136/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

за участю адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора 3 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Інспектора 3 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17 травня 2018 року у місті Запоріжжі він керував автомобілем Mercedes-Benz GL 320GDI, державний номер НОМЕР_1. Приблизно о 16:00 годині, під час руху через перехрестя з круговим рухом його було зупинено працівником поліції, за начебто, порушення вимог правил дорожнього руху, а саме: п. 9.2.6 - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. 17.05.2018 року о 16:04 годині було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сері ЕАА № 405069. Дана постанова складена інспектором 3 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 За результатом розгляду справи на нього було накладено штраф у розмірі 425 гривень. Виходячи з вищевикладеного, вважає постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням адміністративно-процесуального законодавства, а також такою, що підлягає скасуванню. Він вважає, що його вина по даній справі не доведена, при складенні постанови по справі про адміністративне правопорушення працівником поліції не були з'ясовані всі, передбачені ст.ст. 33, 280 КУпАП обставини, а тому мало місце порушення його прав з боку суб'єкта владних повноважень. Крім того оцінюючи поведінку працівника поліції, можна дійти висновку про відсутність будь-яких доказів його провини. Об'єктивних доказів, які б вказували на його винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, працівником поліції до оскаржуваної постанови додано не було. Таким чином, дії посадової особи свідчать, на його думку, про необ'єктивність, і упередженість з її сторони, оскільки не маючи достатніх на те підстав, маючи ряд істотних протиріч, працівник поліції прийняв рішення про його винність в скоєні правопорушення. Тому позивач просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху сері ЕАА № 405069 від 17.05.2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_1 позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечує, надавши відзив, згідно якого на адресу Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшла позовна заява ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови серії ЕАА № 405069 від 17.05.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. З даною позовною заявою відповідач ОСОБА_3 повністю не згоден, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню судом, оскільки 17.05.2018, на маршруті патрулювання було візуально виявлено транспортний засіб Mercedes-Benz GL 320GDI, державний номер НОМЕР_1, який порушив ПДР України. Зупинивши транспортний засіб, за кермом якого знаходився Позивач, представившись згідно ч.3 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", була наголошена причина зупинення, а саме те, що водій порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України. Відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а)перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Враховуючи вчинення Позивачем порушення Правил дорожнього руху, вислухавши заяви та пояснення Позивача, було наголошено, що вони не відповідають дійсності і Позивач вчиняє спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Таким чином, обставини, на які вказує Позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. Враховуючи вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно нього була винесена постанова у справі про таке правопорушення. З огляду на викладене вважає, що оскаржувана позивачем постанова Серія ЕАА №405069 від 17.05.2018 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно позивача, винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає. У матеріалах справи про вказане адміністративне правопорушення, відносно позивача, наявні докази скоєння цього правопорушення, які повністю підтверджують вину ОСОБА_2 та оскільки вона була винесена з дотриманням вимог ст. 7, 27, 33, 38, 222, 276, 283, 285 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 17.05.2018 року він в якості пасажира їхав в автомобілі НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 На виїзді із м. Запоріжжя після проїзду кругового руху, їх зупинили працівники поліції, оскільки водій ОСОБА_2 нібито не увімкнув покажчик повороту. Дане твердження інспектора є необґрунтованим, оскільки водій ОСОБА_2 є дисциплінованим водієм, порушень ПДР ніколи не допускав, при проїзди кругового руху він бачив, як ОСОБА_2 вмикав необхідний покажчик повороту. Він зазначає, що під час розмови інспектор всіляко уникав зауваження та заперечення ОСОБА_2 щодо доказів скоєння ним правопорушення. Вів себе необєктивно та упереджено.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, відеозапис, наданий відповідачем, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2,3 ст. 242 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, 17.05.2018 року відносно ОСОБА_2 інспектором 3 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сері ЕАА № 405069 (а.с.5).

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту… Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно вищевказаної постанови, 17 травня 2018 року у м. Запоріжжя, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Mercedes-Benz GL 320GDI, державний номер НОМЕР_1, приблизно о 16:00 годині не подав сигнал світовим покажчиком повороту відповідного напрямку руху при з'їзді з перехрестя з круговим рухом, чим порушив п. 9.2.6 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. За результатом розгляду справи на ОСОБА_2 було накладено штраф у розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності своїх рішень покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використанні як докази у справі.

Судом при дослідженні постанови сері ЕАА № 405069, наданого відповідачем відзиву та відеозапису правопорушення, на які як на доказ посилається відповідач, не встановлено факту скоєння ОСОБА_2 порушення п. 9.2.6 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Так відеозапис не містить запису безпосереднього порушення ОСОБА_2 ПДР, а саме не подання сигналу світовим покажчиком повороту відповідного напрямку руху при з'їзді з перехрестя з круговим рухом, оскільки на відео відсутній сам рух транспортного засобу по дорозі к круговим рухом. Так відеозапис починається вже з розмови інспектора Санько О.А. та Блоха А.В., під час якої інспектор не пояснює ОСОБА_2 причину зупинки, під час розмови неодноразові заперечення та прохання ОСОБА_2 пояснити йому, в чому саме суть його порушення, надати відповідні докази, вказати точне місце та час скоєння правопорушення, були проігноровані інспектором.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином при вирішенні питання про винність ОСОБА_2 працівником поліції не було з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і які передбачені ст.280 КУпАП, а саме те, що працівник поліції при складані постанови по справі про адміністративне правопорушення керувався лише своїми припущеннями, не взято до уваги пояснення ОСОБА_2, не надано для ознайомлення докази про вчинення ним правопорушення; не було враховано обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність; чи взагалі вина дана особа у вчинені адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що в постанові сері ЕАА № 405069 вина ОСОБА_2 не доведена, при складенні постанови по справі про адміністративне правопорушення працівником поліції не були з'ясовані всі обставини, передбачені ст.ст. 33, 280 КУпАП обставини, в результаті чого мало місце порушення прав ОСОБА_2 з боку суб'єкта владних повноважень, в зв'язку з чим постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення є протиправною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289, 371 КАС України, ст.ст. 22, 33, 126, 251-297 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора 3 батальйону 3 роти УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити .

Визнати неправомірною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху сері ЕАА № 405069 від 17.05.2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_5