Справа № 9901/501/18
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2018 року

м. Київ

справа №9901/501/18

адміністративне провадження №П/9901/501/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючий: Стародуб О.П.,

судді: Анцупова Т.О., Гімон М.М., Гриців М.І., Коваленко Н.В.

секретар судового засідання - Вишняк О.М.

за участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У березні 2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 14.02.2018р. №59дп-18 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням відповідача від 14.02.2018р. №59дп-18 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани у зв'язку з неналежним виконанням ним службових обов'язків при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні №000005, порушення вимог ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 12 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого 27.04.2017р. Всеукраїнською конференцією прокурорів, правил етичної поведінки, внаслідок незабезпечення збереження інформації, щодо стану досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що в свою чергу сприяло вчиненню прокурором ОСОБА_2. ганебного вчинку.

Позивач вважає таке рішення незаконним, необґрунтованим, необ'єктивним та таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Зазначав, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем з порушенням норм ст.ст. 19, 68 Конституції України, ч.1 ст. 53, ст.ст. 47, 48 Закону України «Про прокуратуру», п. п. 100, 102, 104, 115, 117, 118 положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, яке прийнято 127.04.2017р. Всеукраїнською конференцією прокурорів, у зв'язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Посилається на те, що в порушення ч. 3 ст. 47 Закону України «Про прокуратуру» Комісія розглянула висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора без його участі. Засідання було призначено на 31.01.2018р., проте станом на 30.01.2018р. та 31.01.2018р. будь-якого офіційного повідомлення чи виклику на засідання Комісії до нього не надходило, а про засідання Комісії у дисциплінарному провадження щодо нього він дізнався в телефонному режимі від прокурора відділу з питань внутрішньої безпеки прокуратури Одеської області 30.01.2018р.

Крім того, посилався на те, що не отримував ні копії дисциплінарної скарги, ні копію висновку Комісії, що позбавило його можливості підготуватися до захисту своїх прав, у зв'язку з чим 31.01.2018р. ним на ім?я Голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів направлено листа з проханням надіслати висновок та дисциплінарну скаргу для ознайомлення, а також визначити іншу дату засідання, про що повідомити заздалегідь.

Посилався на те, що 13.02.2018р. в телефонному режимі представник відповідача повідомив його про те, що 14.02.2018р. відносно нього відбудеться засідання Комісії, водночас станом на 13.02.2018р. будь-якого офіційного повідомлення чи виклику на засідання Комісії він не отримував.

Крім того, зазначав, що в період з 05.02.2018р. по 14.02.2018р. (включно) він перебував на лікарняному, у зв'язку чим 13.02.2018р. направив на ім?я Голови Комісії листа щодо неможливості бути присутнім на засіданні та проханням визначення іншої дати засідання про яку завчасно його повідомити. При цьому ним було наголошено, що він обов'язково бажає взяти участь у засіданні Комісії та особисто надати пояснення.

Посилався на те, що офіційне повідомлення про необхідність прибуття на засідання Комісії надійшло до нього лише 20.02.2018р., а оскаржуване рішення прийнято 14.02.2018р. Тобто в порушення законодавчих норм, рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у виді догани було прийнято без його участі, тим самим фактично позбавивши його права захисту що суперечить вимогам Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на зазначене, вказував, що відповідачем порушено встановлену законодавством процедуру ухвалення рішення, що в свою чергу є підставою для його скасування.

Крім того, посилався на те, що зазначені у оскаржуваному рішенні факти та висновки щодо неналежного виконання ним службових обов'язків під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №000005, порушення ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 12 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, правил етичної поведінки, внаслідок незабезпечення збереження інформації щодо стану досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що стало підгрунттям для вчинення ОСОБА_2 ганебного вчинку, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки зроблені без врахування наданих ним в ході службового розслідування та після ознайомлення з висновком відповідача пояснень, та які не знайшли свого відображення у рішенні відповідача, що, на його думку, свідчить про упереджене ставлення до нього з боку відповідача, однобічність розгляду та порушення принципу змагальності, об'єктивності та повноти з?ясування всіх обставин.

Також посилається на те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за фактом отримання неправомірної вигоди, встановлена відсутність його причетності до вказаного факту. Крім того, в ході розгляду матеріалів службового розслідування, які направлені прокуратурою Одеської області до Національної поліції, з метою вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 172-8 КУпАП, не встановлено його вини.

Вказане, на думку позивача, спростовує твердження відповідача щодо здійснення ним будь-якого сприяння вчиненню ОСОБА_2 ганебного вчинку.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого посилається на те, що рішення Комісії про накладення на позивача дисциплінарного стягнення є обґрунтованим та достатньо мотивованим. В ньому містяться доводи в чому полягає склад дисциплінарного проступку позивача, передбаченого п.п. 1, 6 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру» та зазначеного конкретні докази, зібрані членом Комісії в процесі перевірки які повністю підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Зокрема, Комісією встановлено факт неналежного виконання позивачем своїх службових обов'язків при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні, грубого порушення ним вимог ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», ст. 12 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого 27.04.2017р. Всеукраїнською конференцією прокурорів, правил етичної поведінки, що виразилось в незабезпеченні збереження інформації та фактичному розголошенні інформації щодо стану досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, посилався на те, що твердження позивача щодо порушення його права на захист у зв'язку з прийняттям рішення без його участі, не отримання ним копії дисциплінарної скарги та копії висновку, що позбавило його можливості підготуватися до захисту своїх прав не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах дисциплінарного провадження містяться відомості щодо повідомлення позивача листом про дату, час та місце розгляду висновку, додатком до якого є висновок та копія дисциплінарної скарги. 30.01.2018р. електронною поштою до Комісії надійшло клопотання позивача про перенесення засідання, у зв?язку з чим засідання відкладено та листом від 02.02.2018р. повідомлено позивача про дату, час та місце повторного розгляду.

На засідання Комісії 14.02.2018р. позивач знову не з?явився, направив клопотання про його перенесення, проте враховуючи що позивач був належним чином повідомлений про час та місце проведення засідання, розгляд цього питання вже відкладався, Комісією, з врахуванням положень ст. 47 Закону України «Про прокуратуру», було прийнято рішення про можливість розгляду висновку за відсутності позивача.

Посилався на те, що під час перевірки Комісією встановлено факт неналежного виконання прокурором ОСОБА_1 службових обов'язків при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000005, грубого порушення вимог ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», ст. 12 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого 27.04.2017р. Всеукраїнською конференцією прокурорів, правил етичної поведінки, що виразилось в незабезпеченні фактичного розголошення інформації щодо стану досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у зв'язку з чим прийняла рішення про накладення на прокурора ОСОБА_1. дисциплінарного стягнення у виді догани. При прийнятті спірного рішення, Коміся діяла на підставі, в межах та у спосіб, передбачений Законом України "Про прокуратуру".

Справа розглянута судом у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження . Відбулось три судових засідання на яких були присутні позивач та його представник, представник відповідача.

Позивач в судове засідання, призначене на 20.09.2018р., не з'явився, надіслав до суду лист, в якому зазначив про неможливість участі в судовому засіданні у зв'язку з хворобою, просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 в органах прокуратури працює з серпня 2012р. Наказом прокурора Одеської області №1127к від 21.06.2017р. призначений на посаду прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, яку обіймає на цей час.

14.06.2013р. прийняв присягу працівника прокуратури. З положеннями Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури ознайомлений 26.12.2012р.

20.11.2017р. до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга від прокурора ОСОБА_18 про вчинення дисциплінарного проступку прокурором ОСОБА_1

Відповідно до зазначеної дисциплінарної скарги, прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 вчинено дисциплінарне правопорушення, передбачене пунктами 1 та 6 частини 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру». Зокрема зазначено, що здійснюючи процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000005, прокурор ОСОБА_1 допустив суттєві порушення вимог статті 28 КПК України в частині дотримання розумних строків при проведенні досудового розслідування, внаслідок якого воно тривало понад 2 роки і остаточне рішення у ньому про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю складу злочину прийнято лише 22.06.2017р. Крім того, прокурор ОСОБА_1 не забезпечив збереження інформації щодо стану досудового розслідування у цьому провадженні, що фактично стало підгрунттям для вчинення ОСОБА_2 ганебного вчинку - грубого порушення ним вимог статті 19 Закону України "Про прокуратуру", статті 43 Закону України "Про запобігання корупції", ст. 12 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого 27.04.2017р. Всеукраїнською конференцією прокурорів, правил етичної поведінки,

Цього ж дня автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження скаргу розподілено члену Комісії Коваленку А.А., яким 21.11.2017р. прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження №11/2/4-875дс-263дп-17 стосовно ОСОБА_1

В ході дисциплінарного провадження встановлено наступні обставини.

Згідно з наказами керівника Комінтернівської місцевої прокуратури від 03.03.2017р. №9, від 24.03.2017р. №19, від 05.04.2017р. №22, від 27.04.2017р. №25 "Про розподіл обов'язків між працівниками Комінтернівської місцевої прокуратури" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювали нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва під час проведення досудового розслідування слідчими органів поліції.

09.02.2015р. прокуратурою Березанівського району Одеської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000005 внесено відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України за фактом організації гр. ОСОБА_4 пункту прийому, схову та збуту металобрухту та здійснення операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії).

Старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором Березівського району Одеської області ОСОБА_1 визначено місце проведення досудового розслідування та підслідність вказаного кримінального правопорушення за СВ Березівського РВ УМВС України в Одеській області.

Всі слідчі дії по даному кримінальному провадженню було проведено впродовж 2015 року.

17.05.2015р. слідчим СВ Березівського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з не встановленням у діях ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

03.06.2016р. прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 вказану постанову скасовано у зв'язку з неповнотою досудового слідства - неповним виконання слідчим вказівок процесуального керівника від 08.10.2015р.

Водночас, як зазначено у висновку службового розслідування, вказана постанова в порушення вимог ст. 110 КПК України ОСОБА_1, не вмотивована, не зазначено які саме дії не виконано слідчим; в матеріалах кримінального провадження відсутні вказівки процесуального керівника від 08.10.2015р.

22.06.2017р. слідчим СВ Березівського ВП ГУ НП в Одеській області прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з нездобуттям під час досудового розслідування доказів здійснення визначеними особами операцій з брухтом металів.

Здійснюючи процесуальне керівництво, прокурор ОСОБА_1 допустив суттєві порушення вимог статті 28 КПК України, в частині дотримання розумних строків при проведенні досудового розслідування, внаслідок якого слідство тривало понад 2 роки і остаточне рішення про закриття кримінального провадження, у зв'язку з відсутністю складу злочину , прийнято лише 22.06.2017р.

Кримінальне провадження двічі витребовувалось до Комінтернівської місцевої прокуратури та за резолюцією ОСОБА_1, який на той час обіймав посаду заступника керівника цієї прокуратури, передавалось на вивчення прокурору прокуратури ОСОБА_2, який не здійснював процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні. Вказаними діями, ОСОБА_1 порушив вимоги статтей 36, 37 КПК України, що є неприпустимим. Крім того внаслідок таких дій ОСОБА_1, вказана інформація була використана ОСОБА_2 у власних інтересах, який вступив у позаслужбові стосунки з гр. ОСОБА_4 з метою одержання для себе неправомірної вигоди за вирішення питання щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

В ході службового розслідування ОСОБА_1, надав свої пояснення, зокрема щодо обставин досудового розслідування кримінального провадження №0000005, та пояснив, що переважна більшість слідчих дій проводилась у 2015р. ОСОБА_1, як процесуальний керівник, особисто допитував у кримінальному провадженні осіб, які були причетні до діяльності з металобрухтом, у тому числі в 2015 році опитував і ОСОБА_4 У вказаному провадженні про підозру нікому не повідомлялося, оскільки не було доведено факту збуту металобрухту та систематичність цієї діяльності. Розслідування у 2017 році фактично не проводилось, оскільки слідчі працювали за іншими кримінальним провадженням, розпочатим у 2017 році за фактом незаконної діяльності з металобрухтом. Навесні 2017 року слідчим поліції ОСОБА_5 складено проект повідомлення про підозру за ст. 213 КК України двом особам, прізвищ яких ОСОБА_1 не пам'ятає. У подальшому, з урахуванням судової практики, було прийнято рішення про закриття цих проваджень, про що ОСОБА_1 повідомив слідчого, письмових вказівок з даного питання не надавав. Кримінальне провадження №0000005 було закрито слідчим у червні 2017р. перед звітом. Після надходження постанови про закриття вказаного кримінального провадження до прокуратури, він доручив ОСОБА_2 зробити з неї копії для наглядового провадження. 31.08.2017р. до ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_2 з проханням роздрукувати витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000005, проте для чого саме йому цей витяг не пояснював. ОСОБА_1 роздрукував витяг, у якому були зазначені відомості про закриття зазначеного кримінального провадження. Про те, що ОСОБА_2 спілкувався з ОСОБА_4 та вимагав у нього неправомірну вигоду ОСОБА_1 нічого відомо не було.

Згідно наданими ОСОБА_1 поясненнями він доручав ОСОБА_2 вивчати матеріали кримінального провадження №0000005, оскільки сам, як процесуальний керівник, був завантажений по роботі.

В ході службової перевірки встановлено, що витяг з ЄРДР зроблено 31.08.2017р. 0 14-45 год. саме користувачем ОСОБА_1, що підтверджується наданими Генеральною прокуратурою України лог-файлами про дії користувачів у кримінальному провадженні №0000005.

Комісія, яка проводила службове розслідування, дійшла висновку, зокрема, щодо встановлення факту неналежного виконання прокурором Комінтернівської прокуратури ОСОБА_1 службових обов'язків при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000005, порушення ним статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статті 43 Закону України «Про запобігання корупції», статті 12 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого 27.04.2017р. Всеукраїнською конференцією прокурорів, правил етичної поведінки внаслідок незабезпечення збереження інформації щодо стану досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що фактично стало підгрунттям для вчинення ОСОБА_2 ганебного вчинку.

Одночасно рекомендовано подати дисциплінарні скарги про відкриття дисциплінарного провадження до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а відділу роботи з кадрами прокуратури області направити до органів Національної поліції України матеріали для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

20.11.2017р. до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга прокурора ОСОБА_18 про вчинення дисциплінарного проступку прокурором ОСОБА_1

За результатами перевірки дисциплінарної скарги членом Комісії складено висновок від 15.01.2018р., яким встановлено факт неналежного виконання прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 своїх службових обов'язків при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000005, грубого порушення ним вимог ст. 19 Закону України "Про прокуратуру", ст. 43 Закону України "Про запобігання корупції", ст. 12 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого 27.04.2017р. Всеукраїнською конференцією прокурорів, правил етичної поведінки, що виразилось в незабезпеченні, фактичному розголошенні інформації щодо стану досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що в свою чергу сприяло вчиненню ОСОБА_2 ганебного вчинку.

Висновком від 15.01.2018р. запропоновано застосувати до прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани.

Розглянувши висновок від 15.01.2018р. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів прийняла рішення №59дп-18 від 14.02.2018 "Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурорів Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2", яким, зокрема, вирішила притягнути прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України встановлено Законом України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VII).

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 45 Закону №1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності визначені в статті 43 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до положень зазначеної статті прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків; 2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення; 3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень; 4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру; 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; 7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку; 8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення; 9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

У статті 49 Закону №1697-VII визначено види дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на прокурора.

Так, відповідно до ч. 1 зазначеної статті на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Предметом доказування в цій справі є правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани.

Стаття 46 Закону №1697-VII регламентує порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги.

Після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки (ч. 4).

Під час здійснення перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об'єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе (ч. 6).

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, керівники державних підприємств, установ, організацій, яким надіслано запит члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, зобов'язані протягом десяти днів з дня його отримання надати відповідь на запит і наявну в них інформацію. У разі необхідності строк для надання інформації може бути продовжений до 30 днів, про що член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів повідомляє особу, яка направила клопотання про продовження строку для надання інформації (ч. 7).

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, але не більш як на місяць.

До завершення дисциплінарного провадження прокурор не може бути звільнений з посади прокурора у зв'язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням (ч. 9).

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення (ч. 10).

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (ч. 11).

Згідно з частинами першою та другою статті 47 Закону Закону №1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи.

Частиною п'ятою статті 47 Закону №1697-VII визначено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону №1697-VII Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу.

Відповідно до частин 3-5 зазначеної статті при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

У разі відсутності підстав для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів своїм рішенням закриває дисциплінарне провадження.

Враховуючи зазначені вище норми законодавства, однією з умов правомірності рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про накладення дисциплінарного стягнення є наявність складу дисциплінарного проступку в діях прокурора, щодо якого його ухвалено.

Ухвалюючи спірне рішення від 14.02.2018р. №59дп-18 Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів дійшла висновку, що в ході дисциплінарного провадження встановлено неналежне виконання прокурором ОСОБА_1 службових обов'язків та грубе порушення норм прокурорської етики при таких обставинах.

Так, прокуратурою Берензівського району Одеської області 09.02.2015р. до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000005 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 213 КК України за фактом організації ОСОБА_4 у місті Березівка Одеської області пункту прийому, схову і збуту металобрухту та здійснення операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії).

Цього ж дня прокуратурою Березівського району визначено підслідність зазначеного кримінального провадження за СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області та визначено групу прокурорів для здійснення процесуального керівництва у складі прокурора прокуратури Березівського району ОСОБА_1 (старший групи) та колишніх прокурорів цієї прокуратури ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Здійснюючи процесуальне керівництво, прокурор ОСОБА_1 допустив суттєві порушення вимог статті 28 КПК України, в частині дотримання розумних строків при проведенні досудового розслідування, внаслідок чого слідство тривало понад 2 роки і остаточне рішення про закриття кримінального провадження, у зв'язку з відсутністю складу злочину, прийнято лише 22.06.2017р.

Комісія дійшла висновку, що порушення розумних строків досудового слідства доводами прокурора ОСОБА_1 не спростовуються, оскільки протягом усього періоду досудового слідства ним лише двічі (08.10.2015р. та 08.08.2016р.) надавались вказівки слідчому.

Крім того, у кримінальному провадженні 17.05.2016р. слідчим СВ Березанського ВП ГУ НП в області винесено постанову про його закриття, яка 03.06.2016р. скасована прокурором ОСОБА_1. При цьому постанова про скасування постанови про закриття провадження у порушення вимог статті 110 КПК України не обґрунтовує такої необхідності. Більш того, після спливу одного року 22.06.2017р. слідчим повторно прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини статті 284 КПК України, яка повністю дублює зміст попередньої постанови. Таким чином, більше ніж рік у кримінальному провадженні не вчинялось жодної дії на встановлення істини і знов винесено постанову про закриття провадження, з якою вже погодився процесуальний керівник.

Кримінальне провадження двічі витребовувалось до Комінтернівської місцевої прокуратури та за резолюцією ОСОБА_1, який на той час обіймав посаду заступника керівника цієї прокуратури, передавалось на вивчення прокурору прокуратури ОСОБА_2, який не здійснював процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги статті 36, 37 КПК України, що є неприпустимим. Як наслідок такого безвідповідального ставлення ОСОБА_1 до своїх обов'язків, ОСОБА_2 використав інформацію, отриману з цього кримінального провадження у власних інтересах, вступив у позаслужбові стосунки з ОСОБА_4 з метою одержання для себе неправомірної вигоди за вирішення питання щодо непритягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Відповідно до наказу прокурора Одеської області від 14.09.2017р. №256 проведено службове розслідування за фактом затримання під час одержання неправомірної вигоди прокурором ОСОБА_2., за результатами якого установлено факт неналежного виконання прокурором ОСОБА_1 своїх службових обов'язків при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000005, грубого порушення ним вимог статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статті 43 Закону України «Про запобігання корупції», статті 12 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017 року, правил етичної поведінки, що виразилось в незабезпеченні фактичному розголошенні інформації щодо стану досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що у свою чергу сприяло для вчинення ОСОБА_2 ганебного вчинку.

Комісія зазначила, що факт вчинення прокурором ОСОБА_1 дисциплінарного проступку підтверджується висновком про результати службового розслідування, проведеного на виконання наказу прокурора Одеської області від 14.09.2017р. №256; постановою прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 від 03.06.2016р. про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000005; витягом з ЄРДР про рух кримінального провадження №0000005; лог-файлами про дії користувачів у кримінальному провадженні №0000005 та іншими процесуальними документами отриманими у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи зібрані у ході службового розслідування фактичні дані, Комісія у своєму рішенні від 14.02.2018р. №59дп-18 дійшла висновку, що поведінка прокурора ОСОБА_1. не узгоджується з морально-етичними нормами діяльності прокурора, дискредитує його як представника прокуратури та є грубим порушенням правил прокурорської етики. З огляду на що Комісія дійшла висновку про факт неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов'язків при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні, грубого порушення ним вимог статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статі 12 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого 27.04.2017 Всеукраїнською конференцією прокурорів, правил етичної поведінки, що виразилось в незабезпеченні, фактичному розголошенні інформації щодо стану досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а тому прокурор ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності та накладенню дисциплінарного стягнення у зв'язку з наявністю в його діях складу дисциплінарного проступку, у виді неналежного виконання своїх службових обов'язків та грубого порушення правил прокурорської етики (пункти 1 та 6 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру»).

При прийнятті вказаного рішення та обранні виду дисциплінарного стягнення, що має бути застосоване до прокурора ОСОБА_1., Комісією враховано характер вчиненого проступку та характеристика прокурора; враховано ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, очевидність та грубість порушення, а також те, що воно підриває авторитет самого прокурора та органів прокуратури в цілому.

Посилання позивача в обґрунтування позовної заяви з приводу того, що зазначені у висновку члена Комісії та у спірному рішенні факти не мають свого підтвердження є безпідставними, оскільки мотиви, якими керувалась Комісія при прийнятті спірного рішення, докладно викладені в зазначеному рішенні. Зокрема в ньому містяться доводи щодо складу дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1 та 6 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру» та зроблено посилання на конкретні докази, зібрані членом Комісії під час перевірки, які в повній мірі підтверджують факт вчинення ним дисциплінарного проступку.

В судовому засіданні представником відповідача вказано, що ОСОБА_2 не мав технічної можливості (допуску) самостійно роздрукувати постанову про закриття кримінального провадження.

Стосовно посилань позивача на те, що Комісією порушено його право на захист, оскільки спірне рішення прийнято без його участі, крім того він не отримував ані копію дисциплінарної скарги, ані копію висновку, що позбавило його можливості підготуватися до свого захисту, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 47 Закону України «Про прокуратуру» висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор:

1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності;

2) не з'явився на засідання, не повідомивши про причини неявки;

3) не з'явився на засідання повторно.

Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

Відповідно до наданих представником відповідача пояснень, зокрема у відзиві на позовну заяву, в матеріалах дисциплінарного провадження міститься лист від 19.01.2018р. №11/2/4-875дс-263дп-17-2237, адресований прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 щодо дати, часу та місця розгляду висновку Комісії, в додатку до якого зазначено висновок та копія дисциплінарної скарги.

30.01.2018р. електронною поштою на адресу Комісії надійшло клопотання ОСОБА_1 щодо перенесення засідання, у зв'язку з чим засідання було відкладено та листом від 02.02.2018р. №11/2/-875дс-263дп-17-3020 ОСОБА_1 повідомлено про дату, час та місце повторного розгляду висновку - 14.02.2018р.

На засідання 14.02.2018р. позивач не з'явився, надіслав на адресу Комісії лист з прохання відкласти розгляд засідання.

Враховуючи, що прокурора було належним чином повідомлено про час та місце проведення засідання щодо розгляду висновку Комісії, а також те, що розгляд зазначеного питання вже відкладався, враховуючи положення статті 47 Закону України «Про прокуратуру», Комісія прийняла рішення про можливість розгляду висновку за відсутності позивача.

Судом встановлено, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 14.02.2018р. №59дп-18 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурорів Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2.», в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани, прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені вище обставини, суд доходить висновку про повноту, законність та обґрунтованість рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 14.02.2018р. №59дп-18 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 14.02.2018р. №59дп-18 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурорів Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2.» в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

Керуючись статтями 241-246, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

М.М. Гімон

М.І Гриців

Н.В. Коваленко