Справа № 335/4895/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 жовтня 2018 року 10 год.15 хв. Справа № 335/4895/18 ЗП/0840/157/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ВасилисК» про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі відповідач 1), державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_2 (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд: зобовязати відповідача 2 внести відповідні зміни до державного реєстру прав на нежиле приміщення V (лит. А-5) площею 166,72 кв.м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південоукраїнська, 3, зареєструвати вказане приміщення за позивачем, згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду від 15 серпня 2008 року №2-2921/2008; зобовязати відповідача 1 видати відповідний документ про державну реєстрацію на нежиле приміщення, площею 166,72 кв.м, в будинку №3 по вул. Південноукраїнська, м. Запоріжжя на імя позивача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду від 15.08.2008 у справі № 2-2921/2008 про затвердження мирової угоди муж ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» і гр. ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення площею 166,72 кв.м, розташованого за адресою: 69035, м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, 3 (будівля літера А-5) переходить у власність ОСОБА_1 Стверджує, що звернувся до відповідача щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення за адресою: 69035, м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, 3, проте Державний реєстратор відмовив у задоволенні заяви позивача. Зазначає, що доводи держреєстратора у частині відсутності в ухвалі Орджонікідзевського районного суду номера приміщення, яке перейшло у власність позивача є помилковими, оскільки інших приміщень у власності ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» немає. В звязку з чим, позиція відповідача є необґрунтованою. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.07.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №335/4895/18 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_2, про зобовязання вчинити певні дії. Залучено до участі у справі, в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ВасилисК» (69035, м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, буд.3, ). Призначено підготовче судове засідання на 07 серпня 2018 року.

У судовому засіданні 07.08.2018 оголошено перерву до 20.08.2018.

У судовому засіданні 20.08.2018 оголошено перерву до 26.09.2018.

Ухвалою суду від 26.09.2018 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті на 01 жовтня 2018 року.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотанням від 26.09.2018 просить суд розглядати справу у порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує.

Відповідачі адміністративний позов не визнали, у відзиві на позовну заяву від 08.08.2018 вх. № 24847 вказали на те, що дії державного реєстратора є законними та обґрунтованими. Зокрема зазначають, що здійснення пошуку у Єдиному державному реєстрі судових рішень є обовязковою дією під час здійснення державної реєстрації у відповідності до норм законодавства. Ухвала Орджонікідзевського районного суду від 15.08.2008 у справі № 2-2921/2008 про затвердження мирової угоди муж ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» і гр. ОСОБА_1 оприлюднена в ЄДРСР 05.04.2018, а рішення про відмову позивачу у реєстрації права власності відповідно до даної ухвали прийнято відповідачем 10.05.2017, тобто на момент прийняття рішення державним реєстратором ухвала була відсутня у ЄДРСР. Крім того, зазначає, що державна реєстрація це підтвердження державою факту набуття прав на підставі документів визначених законодавством, а саме ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» у даному випадку ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди. У поданій на державну реєстрацію ухвалі суду номера приміщення, право власності на яке переходить до позивача, не зазначено. З огляду на таке, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Представником відповідача 1 та відповідачем 2 подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Проти позову заперечують.

Представник третьої особи у судове засідання також не прибув, надіслав до суду пояснення, в яких зазначив, що проти позову не заперечує.

Частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.08.2008 визнано та затверджено мирову угоду між позивачем та ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК», згідно якої, зокрема:

ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» передає у рахунок боргу ОСОБА_1 належне йому приміщення, яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Південноукраїнська, 3 (будівля літера А-5);

право власності на приміщення, яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Південноукраїнська, 3 (будівля літера А-5) переходить у власність ОСОБА_1, після затвердження мирової угоди Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя.

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду із заявою про уточнення ухвали від 15.08.2008, а саме, просив доповнити ухвалу фразою «вбудоване приміщення V (А-5), загальною площею за внутрішніми замірами 166,72 кв.м», оскільки відсутність такої фрази унеможливлює здійснення реєстрації права власності на приміщення ЗМБТІ.

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя після отримання заяви позивача про уточнення рішення суду звернувся до відповідача із запитом (від 14.04.2010 вх.№5300), у якому просить повідомити, за ким і на якій підставі зареєстроване право власності на приміщення за адресою: м.Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, 3 (будівля літера А-5), станом на 15.08.2008. На указаний запит відповідач надав відповідь (лист №51280), що право власності на 43/50 частини нежитлового приміщення зареєстроване за ТОВ ЮК ВасилисК, а на 7/50 частини приміщення не зареєстроване.

Ухвалою суду від 21.06.2010 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про розяснення ухвали.

16.07.2010 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перереєстрації приміщення на своє імя. До заяви позивач надав нотаріальну завірену копію рішення суду, копію свідоцтва про право власності від 28.05.1997 №29, копію свідоцтва про перереєстрацію від 23.07.1999, копію установчого договору ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК». Заява надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком від 19.07.2010.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.09.2010 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Юридична компанія ВасилисК про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії, відмовлено повністю.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 10.05.2017 № 35090782 за зверненням позивача відмовлено у державній реєстрації права власності на приміщення, що розташовані за адресою Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, буд. 3 за субєктом ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

Позивач не погодився з таким рішенням та оскаржив його до суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 18 Закону № 1952-IV від 01.07.2004, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV від 01.07.2004, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

Процедуру функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), його невідємної архівної складової частини та наповнення Державного реєстру прав відомостями про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про субєктів та обєкти таких прав визначає порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою Кабінет Міністрів України №1141 від 26.10.2011 (далі Порядок).

Відповідно до п.п. 1 п. 2 Порядку, адреса обєкта нерухомого майна - ідентифікатор обєкта нерухомого майна, який складається з назви адміністративно-територіальної одиниці (ОСОБА_4 Крим, область, м. Київ та Севастополь), району, населеного пункту або селищної чи сільської ради, іменованого обєкта (у разі наявності), назви вулиці (проспекту, бульвару, площі, провулку тощо), номера обєкта нерухомого майна (будинку, будівлі, споруди тощо), номера корпусу та/або номера окремої частини обєкта нерухомого майна (квартири, приміщення тощо).

Пунктом 29 Порядку, до державного реєстру прав вносяться такі відомості про нерухоме майно, зокрема, 2) про обєкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці: тип обєкта нерухомого майна; площа обєкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); опис обєкта нерухомого майна із зазначенням обєктів, що є приналежністю головної речі (присвоєна літера, римська або арабська цифра відповідно до технічного паспорта, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли обєкт нерухомого майна є головною річчю); відомості про складові частини обєкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєна літера, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли обєкт нерухомого майна є складною річчю); адреса обєкта нерухомого майна; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (у разі відкриття розділу на обєкт нерухомого майна, право власності на який було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно); кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований такий обєкт нерухомого майна (у разі коли обєкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав).

Статтею 24 Закону № 1952-IV визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Відмова в державній реєстрації прав з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, не застосовується у разі:

1) наявності помилки в Державному земельному кадастрі, що виникла після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки, невідповідність меж земельної ділянки, зазначених у Державному реєстрі земель, її дійсним межам);

2) невідповідності площі земельної ділянки, зазначеної в Державному реєстрі земель, її дійсній площі у результаті зміни методів підрахунку (округлення);

3) невідповідності відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відомостям, що містяться в документі, який посвідчує речове право на неї, якщо така невідповідність виникла внаслідок внесення змін або виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку після оформлення документа, що є підставою для виникнення відповідного речового права на земельну ділянку. У такому разі пріоритет мають відомості Державного земельного кадастру;

4) зміни найменування акціонерного товариства у звязку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство

Так, як вбачається з матеріалів справи, в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на підставі якої позивач просить суд зареєструвати за ним право власності на нежитлове приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул.Південноукраїнська, 3 вказано, що ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ВасилисК» передало в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 належне йому приміщення, розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, 3 (будівля літера А-5).

В обґрунтування відмови у реєстрації права власності відповідач посилається на те, що в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя не зазначено номер приміщення, яке переходить у власність заявника. Крім того, відповідач вказує, що в ЄДРСР відсутня дана ухвала суду.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвала суду від 05.08.2008 оприлюднена 11.04.2018 в ЄДРСР, разом з тим, рішення про відмову позивачу у державній реєстрації прийнято 10.05.2018. Тобто, дійсно на момент прийняття державним реєстратором рішення, ухвала була відсутня в ЄДРСР.

Крім того, із вказаної ухвали вбачається, що в ній не вказано, номер приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул.Південноукраїнська, 3, право власності на яке позивач просить за ним зареєструвати.

Так, як вбачається з відповіді ЗМБТІ та Свідоцтва про власність ТОВ НВО «Василиса» (правонаступником якого є ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ВасилисК») є власником вбудованого приміщення V (літера А-5) напівпідвального поверху загальною площею 166,72 кв.м за адресою м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, 3, що складає 43/50 частки приміщення, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, 3. Інша ж частина приміщення (7/50), як свідчать матеріали справи, є незареєстрованою.

Таким чином, у державного реєстратора не було підстав для внесення відповідних змін до державного реєстру прав саме на нежиле приміщення V (лит. А-5) площею 166,72 кв.м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південоукраїнська, 3, шляхом реєстрації вказаного приміщення за позивачем, згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду від 15 серпня 2008 року №2-2921/2008, оскільки у вказаному судовому рішенні міститься лише інформація про перехід права власності до позивача на приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, 3, проте не зазначено номер приміщення (приміщення V).

Суд враховує також той факт, що ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ВасилисК» належить лише частка спірної будівлі, 43/50, інша частина взагалі є незареєстрованою. Тож реєстрація права власності за позивачем на приміщення на адресою: м. Запоріжжя, вул. Південоукраїнська, 3, як вказано в ухвалі суду, без зазначення номеру приміщення або його частки, яка і має перейти у власність позивача наразі є неможливою.

Таким чином, державний реєстратор діяв у межах порядку, визначеного законодавством і підстави для скасування його рішення наразі відсутні.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких підстав, позовні вимоги про зобовязання відповідача 2 внести відповідні зміни до державного реєстру прав на нежиле приміщення V (лит. А-5) площею 166,72 кв.м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південоукраїнська, 3, зареєструвати вказане приміщення за позивачем, згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду від 15 серпня 2008 року №2-2921/2008 та зобовязання відповідача 1 видати відповідний документ про державну реєстрацію на нежиле приміщення, площею 166,72 кв.м, в будинку №3 по вул. Південноукраїнська, м. Запоріжжя на імя позивача, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (69006, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 232/5, ІНН НОМЕР_2) до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69001, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 84, ), державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_2 (69001, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 84), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ВасилисК» (69035, м. Запоріжжя, вул. Південноукраїнська, буд.3, ) про зобовязання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05.10.2018.

Суддя М.С. Лазаренко