Справа № 1340/3605/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3605/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Маковецької М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він та члени його сім`ї мають право відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на забезпечення пільг на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 75% за встановленими нормами. Даними пільгами в розмірі 75% від загальної нормами споживання позивач користувався до жовтня 2014 року. Проте із 01.10.2014 року надання пільг, які були встановлені законодавством України для ветеранів війни, учасникам бойових дій, було змінено позивачу, а саме були зменшені норми споживання комунальних пільг у зв`язку із змінами у законодавстві. Вважає, що оскільки позивачу вже були встановлені законодавством України для ветеранів війни, - учасникам бойових дій, пільга у розмірі 75% безтермінова від загальної нормами споживання, з оплати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання, то у відповідача були відсутні правові підстави обмежувати норму пільги, у зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства. Умова отримання пільги залежно від середньомісячного сукупного доходу сім`ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами, або скасування інших нормативно-правових актів, в тому числі Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» повинна застосовуватися лише щодо осіб, які мають право на її отримання, а не до тих осіб, яким така пільга була вже встановлена безтермінова, тобто довічно.

Позивач вважає дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради Львівської області щодо обмеження йому норм споживання пільг протиправними, просить позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

30.08.2018 Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради направило суду відзив на позов, у якому зазначило, що з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014р. №409 (із змінами та доповненнями), а саме: за наявності газової плити та газового водонагрівача - 10,5 куб. метрів на одну особу на місяць; для користування послугами з централізованого водовідведення - 4 куб метри на одну особу на місяць; 70 кВтг на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт-г на місяць на кожного іншого члена сім`ї (домогосподарства), але не більш як 190 кВт-г на місяць. Стверджує, що управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради нарахування, щодо пільг на житлово-комунальні послуги не проводить, а лише проводить відшкодування. Нарахування по пільгах на житлово-комунальні послуги проводять організації надавачі-послуг в межах норм чинного законодавства. Вважає, що управління діяло в межах повноважень, передбачених законодавством. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Згідно з посвідченням від 25 січня 1999 року серії НОМЕР_1 виданим Львівським обласним військовим комісаріатом, яке є безтермінове та дійсне на всій території України ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Вказаним пільгами в розмірі 75% від загальної нормами споживання позивач користувався до жовтня 2014 року.

З 01.10.2014 року надання пільг, які були встановлені законодавством України для ветеранів війни, - учасникам бойових дій, було змінено позивачу, а саме - були зменшені норми споживання комунальних пільг у зв`язку із змінами у законодавстві, про що позивача не було повідомлено.

У червні 2018 року позивач звернувся із заявою до Управління соціального захисту населення Дрогобицької міської ради, щоб йому повернули пільги у розмірі 75% від загальної норми споживання.

Листом від 27.06.2018 року №1435 Управління соціального захисту населення Дрогобицької міської ради позивачу повідомило, що позивач числиться в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків, як учасник бойових дій, проте не можуть повернути на пільги у розмірі 75% від загальної норми споживання, у зв`язку із змінами у законодавстві, а саме: прийняття постанови КМУ «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014 року № 409 (із змінами та доповненнями від 27.04.2018 року).

Вважаючи дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради Львівської області щодо обмеження йому норм споживання пільг протиправними, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований у Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як учасник бойових дій та відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як учасник війни, користувався пільгами з оплати за житлово-комунальні послуги, зокрема:

75-процентною знижкою плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

75-процентною знижкою плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 75-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Кабінет Міністрів України 06.08.2014 прийняв постанову №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

З 01.10.2014 року надання пільг, які були встановлені законодавством України для ветеранів війни, - учасникам бойових дій, було змінено позивачу, а саме - були зменшені норми споживання комунальних пільг у зв`язку із змінами у законодавстві.

Не погодившись із вказаними діями відповідача ОСОБА_1 оскаржив їх до суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком: за наявності газової плити та газового водонагрівача - 10,5 куб. метрів на одну особу на місяць; для користування послугами з централізованого водовідведення - 4 куб метри на одну особу на місяць; 70 кВтг на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт-г на місяць на кожного іншого члена сім`ї (домогосподарства), але не більш як 190 кВт-г на місяць.

Доводи позивача відносно того, що з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» зменшено його соціальні права, що не допускається Конституцією України, відхиляються судом з огляду на таке.

Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що учасникам бойових дій надається пільга, а саме, 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні стандарти встановлюються законами, іншими нормативно-правовими актами.

Постанова Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 була прийнята з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії .

Отже, з огляду на те, що Постанова Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» є чинною, не скасована, то відповідно її положення є обов`язковими.

Крім того, як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційності (розмірності) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державною, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

Суд дійшов висновку, що запровадженням такої умови отримання пільги на оплату житлово-комунальних послуг, як встановлення соціальних нормативів, в межах яких держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком не було порушено вимоги статей 22, 64 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №826/12439/16.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ейрі проти Ірландії» констатовано, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (Airey v. Ireland № 6289/73).

У рішенні по справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов`язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини» (Soering v. the United Kingdom № 14038/88). У рішенні по справі «Ріс проти Сполученого Королівства» Суд відмітив, що, з`ясовуючи, чи існує позитивне зобов`язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини» (Rees v. United Kingdom № 9532/81).

Згідно з статтею статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши норми законодавства, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що відповідач довів правомірність вчинених дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є необгрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.10.2018.

Суддя Р.М. Брильовський