Справа № 0840/2943/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 вересня 2018 року Справа № 0840/2943/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіас - 04" (69084, АДРЕСА_1 )

про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіас - 04" (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в сумі 3058,58 грн.

Ухвалою судді від 25 липня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та призначено перше судове засідання на 03 серпня 2018 року.

За вимогами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

03 серпня 2018 року розгляд справи відкладено, у звязку з відсутністю відомостей щодо належного повідомлення сторін про дату розгляду справи.

Таким чином останній день розгляду справи є 22 вересня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДФС у Запорізькій області посилається на Податковий кодекс України (далі за текстом ПК України) та зазначено, що за ТОВ "Олівіас - 04" обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 3058,85 грн., який виник в результаті несплати відповідачем самостійно узгоджених сум грошового зобовязання та визначеної контролюючим органом у податковому повідомленню - рішенню. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіас - 04" не подано до суд відзиву на позов.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Олівіас - 04" зареєстроване, як юридична особа 07 квітня 2004 року, .

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Олівіас - 04" має податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 3058,85 грн.

Судом встановлено, що за результатами здійснення відповідачем фінансово - господарської діяльності та на виконання вимог діючого законодавства України, відповідачем самостійно подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю, а саме:

№ від 19 лютого 2018 року, згідно якої відповідач самостійно визначив річну суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у 2018 році на загальну суму 11279,46 грн., з щомісячною часткою сплати з січня по листопад по 939,90 грн. та за грудень 939,90 грн.

Відповідачем не сплачено суму податкового зобовязання по декларації за січень 2018 року, в сумі 939,96 грн.

Також заборгованість по орендній платі в сумі 2121,35 грн. виникла в наслідок проведеної позивачем стосовно відповідача камеральної перевірки. На підставі висновків акту перевірки № 001099/08-01-52-01/32937331 від 26 лютого 2018 року, прийнято податкові повідомлення рішення: № НОМЕР_1 від 15 березня 2018 року, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 10%, що складає 351,60 грн., а також № НОМЕР_2 від 15 березня 2018 року штраф в розмірі 20%, що складає 1769,75 грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення надсилались на адресу відповідача.

У суду відсутні докази в матеріалах справи, щодо оскарження вищевказаних податкових повідомлень рішень.

Отже сума податкового зобов'язання не сплачена та набула статусу податкового боргу становить в загальній сумі 3058,85 грн.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 Податкового кодексу України податковим органом 18 квітня 2018 року сформована податкова вимога №832-52 на суму 3101,50 грн., яка направлена на адресу відповідача засобами поштового звязку.

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

За правилами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом, боржником сума задекларованого зобов'язання та нарахованого контролюючим органом зобовязання не було сплачено у встановлені законом строки і вона набула статусу податкового боргу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3. статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпунктів 95.1 - 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Податковий орган на підтвердження податкового боргу відповідача з податку на додану вартість в розмірі 85905,10 грн. та надав: податкові декларації, податкове повідомлення рішення, податкову вимогу, інтегровану картку, довідку про заборгованість, розрахунок суми податкового боргу.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкового зобовязання відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку відповідачем узгодженої податкової заборгованості податковий орган звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіас - 04" (69084, АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків платника податків у всіх банках, що належить такому платнику податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіас - 04" (69084, АДРЕСА_1 ), а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків з орендної плати з юридичних осіб в сумі 3058 (три тисячі пятдесят вісім) гривень 85 копійок (код платежу 18010600 на р/р 0163 на користь УК у Більм.р-ні/Новоукраїн. в ГУДКС України у Запорізькій області МФО 813015).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 21 вересня 2018 року.

Суддя Д. В. Татаринов