Справа № 1540/4272/18
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4272/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1 (згідно ордеру),

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 (згідно довіреностей),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Овідіопольської селищної ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 22.05.2018 року № 764-VII в частині п. 1.3

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до Овідіопольської селищної ради Одеської області за результатом розгляду якого позивач просить суд: рішення Овідіопольської селищної ради Одеської області «Про викуп обєктів нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних осіб для суспільних потреб» від 22 травня 2018 року № 764-VII, в частині пункту 1.3 визнати протиправним та скасувати.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що йому на праві власності належить нежитлова будівля-аптека, загальною площею 75,9 кв. м., за адресою: Одеська обл.., Овідіопольський р-н., смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 234. 04.06.2018 року позивач отримав від Овідіопольської селищної ради повідомлення вих. № 02-006/210/716 датоване 30.05.2018 року, в якому вказано, що у звязку із суспільною потребою, а саме розширення дошкільного навчального закладу № 1 «Ромашка», Овідіопольською селищною радою прийнято рішення від 22.05.2018 року № 764-ІІ «Про викуп обєктів нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних осіб». Вказане рішення стосується нежитлової будівлі-аптеки, яка належить позивачу на праві власності і орієнтовна ціна компенсації якої складає 800 000, 00 грн. Позивач зазначає, що вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач не погоджується з вартістю обєкту, яка зазначена в даному рішенні у звязку з чим на його замовлення був виготовлений Звіт про незалежну оцінку майна станом на 01.06.2018 року, згідно з яким ринкова вартість нежитлової будівлі-аптеки становить 1086505 грн., що значно більше ніж зазначено в рішенні Овідіопольської селищної ради Одеської області від 22.05.2018 року № 764-VII. Також, позивач вказує, що при визначенні вартості нежитлової будівлі-аптеки селищною радою не враховано можливі завдані позивачу збитки у звязку із достроковим припиненням його зобовязань перед третіми особами, не враховано упущену вигоду. Також, позивач вказав, що оскільки відповідач не отримав його згоду, то не може бути застосовано примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності, так як перелік, зазначений у ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», є вичерпним і не містить таку підставу суспільної необхідності для примусового відчуження обєкту, як будівництво дошкільного закладу.

Ухвалою суду від 23.08.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 18.09.2018 року.

18.09.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов з огляду на який відповідач вказує, що поняття відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розмішені (регулюється розділом ІІ ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності») є відмінним від поняття їх примусового відчуження (регулюється розділом ІІІ ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності»). Відповідач діяв у спосіб, що передбачений ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», прийнявши оскаржуване рішення та чекав місяць відповіді від власників всіх обєктів нерухомості, які були включені в це рішення. Тоді як позивач, всупереч закону відповіді не надав, а подав позов до суду, хоча відповідач у своєму повідомленні від 30.05.2018 року за вих. № 02-06/210/716 повідомив позивача про його права, передбачені ст. 13 Закону. У випадку, якби відповідач отримав відмову позивача, то Овідіопольська селищна рада Одеської області згідно зі ст. 15 Закону зверталася б до суду з позовом до ОСОБА_4. На думку представника відповідача, оскаржуване рішення беззаперечно не порушує права позивача.

28.09.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, яка приєднана судом до матеріалів справи, проте, оскільки відповідь на відзив фактично є заявою про зміну підстав позову, яка подана з порушенням строку, визначеного ч. 1 ст. 47 КАС України, а саме після першого судового засідання, яке відбулося 18.09.2018 року, суд не бере до уваги та не надає оцінку доводам, що наведені у відповіді на відзив та розглядає справу за підставами, що наведені в адміністративному позові.

Представник позивача у судовому засіданні 09.10.2018 року позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти задоволення адміністративного позову з підстав, наведених у відзиві на адміністративний позов.

Вислухавши думку представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки.

З огляду на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить нежитлова будівля-аптека, загальною площею 75,9 кв. м. за адресою: вул. ОСОБА_5, буд. 234, смт. Овідіополь, Овідіопольський р-н., Одеська обл.

Згідно з пп. 1.3 п. 1 рішення Овідіопольської селищної ради Одеської області № 764- VII від 22.05.2018 року, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», у звязку з будівництвом дошкільного закладу № 1 «Ромашка», селищна рада вирішила викупити для суспільних потреб нежитлову будівлю-аптеку, господарську будівлю, загальною площею 75,9 кв.м., що знаходиться за адресою Одеська обл., Овідіопольский р-н., смт. Овідіополь, вул. Т.Шевченка, 234, яка належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_6 ОСОБА_4.

Вказане рішення прийнято з урахуванням службової записки від 27.11.2017 року, пояснювальної записки, показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, відомостей щодо вартості квартир станом на травень 2018 року в смт. Овідіополь з веб-сайту OLX.ua.

30.05.2018 року відповідач направив на адресу позивача повідомлення № 02-06/210/716 про прийняття рішення Овідіопольської селищної ради Одеської області від 22.05.2018 року № 764-VII «Про викуп обєкту нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних осіб». З огляду на зміст повідомлення, у звязку із суспільною потребою, а саме розширення дошкільного навчального закладу № 1 «Ромашка», Овідіопольською селищною радою прийнято рішення від 22.05.2018 року № 764-VII про викуп нежитлової будівлі-аптеки, загальною площею 75,9 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольский р-н., смт. Овідіополь, вул. Т.Шевченка, 234, орієнтовна ціна компенсації 800 000,00 грн., строк викупу грудень 2018 року, джерело фінансування витрат кошти бюджету розвитку села. В повідомленні, також, зазначено, що права і обовязки власника обєкту нерухомого майна, які виникають у звязку з їх викупом встановлені згідно ст. 13 ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна, який вчинено Товарною біржею «Профі-Т» на замовлення позивача, ринкова вартість нежитлового приміщення-аптеки, загальною площею 75,9 кв.м., за адресою: Одеська обл., Овідіопольский р-н., смт. Овідіополь, вул. Т.Шевченка, 234 складає 1086505,00 грн.

Згідно з рецензією на звіт з оцінки нерухомого майна від 04.06.2018 року за № 04/06, звіт про оцінку майна в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки та може бути використаний за вказаною у звіті метою та функцією.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності»,

викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна для суспільних потреб - передача земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, за їх згодою у державну чи комунальну власність для задоволення суспільних потреб шляхом укладення договору купівлі-продажу чи іншого правочину у порядку, встановленому законом;

викупна ціна - вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв'язку з достроковим припиненням його обов'язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода;

відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб або з мотивів суспільної необхідності - перехід права власності на земельні ділянки, інші об'єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, за плату в державну чи комунальну власність шляхом їх викупу чи примусового відчуження для потреб держави, територіальної громади, суспільства в цілому;

примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - перехід права власності на земельні ділянки, інші об'єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду;

суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку;

суспільна потреба - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади потреба у земельних ділянках, у тому числі тих, на яких розміщені об'єкти нерухомого майна, викуп яких здійснюється в порядку, встановленому законом.

Суд вважає, що Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» розмежовує поняття «суспільна потреба» та «суспільна необхідність», а також, поняття «викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна для суспільних потреб» та поняття «примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності».

При цьому, суд встановив, що оскаржуване рішення стосується саме питання викупу обєктів нерухомого майна, які перебувають у власності фізичних осіб для суспільних потреб.

Приписами ст. 3 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» передбачено, що об'єктом відчуження є земельна ділянка (її частина), житловий будинок, інші будівлі, споруди, багаторічні насадження, що на ній розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 4 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», фізичні або юридичні особи не можуть бути протиправно позбавлені права приватної власності на земельні ділянки, інші об'єкти нерухомого майна, що на них розміщені.

Викуп чи примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, допускається на підставі та в порядку, встановлених цим Законом.

Викуп земельних ділянок для суспільних потреб, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може здійснюватися за умови відшкодування їх вартості відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 5 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв'язку з достроковим припиненням його зобов'язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі. Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду.

У разі якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб: забезпечення національної безпеки і оборони; будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об'єктів та об'єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв'язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об'єктів, необхідних для їх експлуатації; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій в Україні згідно з міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; розміщення та обслуговування об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин; будівництво захисних гідротехнічних споруд; будівництво та обслуговування нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, необхідних для їх експлуатації, споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва; створення міських парків, будівництво дошкільних навчальних закладів, майданчиків відпочинку, стадіонів та кладовищ; розташування об'єктів природно-заповідного фонду.

Рішення про викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб, визначених частиною першою цієї статті, органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування приймають на підставі генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, матеріалів погодження місця розташування таких об'єктів проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та іншої документації із землеустрою, затверджених в установленому законодавством порядку.

Місце розташування об'єкта, під розміщення якого здійснюється викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, погоджується в порядку, встановленому статтею 151 Земельного кодексу України.

У разі прийняття рішення про викуп чи примусове відчуження частини земельної ділянки для суспільних потреб виділення такої частини в окрему земельну ділянку здійснюється за відповідною технічною документацією із землеустрою, підставою для розроблення якої є нотаріально посвідчена згода власника земельної ділянки на поділ земельної ділянки чи рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», сільські, селищні, міські ради, Київська і Севастопольська міські ради в межах території здійснення їх повноважень приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, у порядку, визначеному цим Законом, для таких суспільних потреб: будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об'єктів та об'єктів транспортної і енергетичної інфраструктури, пов'язаних з обслуговуванням відповідно територіальної громади села, селища, міста (доріг,мостів, естакад, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв'язку, аеропортів, нафтових та газових терміналів, електростанцій), та об'єктів, необхідних для їх експлуатації; розташування об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення; створення міських парків, будівництво дошкільних навчальних закладів, майданчиків відпочинку, стадіонів та кладовищ.

Приписами ч. ч. 2, 3, 4 орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зобов'язаний письмово повідомити про це їх власника (власників) протягом п'яти днів з дня прийняття такого рішення, але не пізніше як за три місяці до їх викупу. Цей строк поширюється також на тих осіб, які стануть власниками таких об'єктів протягом трьох місяців з дня надходження зазначеного повідомлення.

Інформація (письмове повідомлення) надсилається власнику (власникам) земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому (їм) особисто під розписку.

Орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування зобов'язаний забезпечити отримання власником (власниками) земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо яких прийнято рішення про їх викуп, письмового повідомлення в обсязі, передбаченому цією статтею.

Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 11 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», власник (власники) земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, протягом одного місяця з дня отримання інформації (письмового повідомлення) згідно із статтею 10 цього Закону письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу або відмову від такого викупу.

У разі надання власником (власниками) земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, згоди на проведення переговорів щодо умов їх викупу представники органу, який прийняв рішення про їх викуп, після отримання власником (власниками) цих об'єктів інформації (письмового повідомлення) проводять переговори з власником (власниками) земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо викупної ціни, строків та інших умов викупу.

Приписами ст. 12 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, здійснюється шляхом укладення договору купівлі-продажу, що підлягає нотаріальному посвідченню. У разі надання особі у власність земельної ділянки чи іншого майна замість викупленого може укладатися договір міни.

Викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, може здійснюватися лише за згодою їх власників.

У разі досягнення згоди щодо викупу земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, сторони укладають договір купівлі-продажу (іншого правочину, що передбачає передачу права власності).

У разі якщо протягом одного року з дня прийняття рішення про викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб (крім випадків, коли допускається примусове відчуження цих об'єктів з мотивів суспільної необхідності) договір купівлі-продажу (іншого правочину, що передбачає передачу права власності) з власником земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, не укладений, таке рішення втрачає чинність.

З огляду на наведені норми Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», суд робить висновок, що позовні вимоги, з підстав наведених в адміністративному позові, до задоволення не належать, оскільки незгода позивача із викупною ціною не є підставою для визнання рішення про викуп обєкту нерухомого майна протиправним та скасування вказаного рішення, так як у позивача є право вести переговори з відповідачем щодо викупної ціни та не погодитись на продаж обєкту нерухомості для суспільних потреб.

Щодо посилання позивача на ст. 15 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», суд зазначає, що вказана стаття регулює питання примусового відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об'єктів для суспільних потреб, тобто не стосується взагалі предмету даного спору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_4 не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 243, 245, 246, 250, 257-263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до Овідіопольської селищної ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 22.05.2018 року № 764-VII в частині п. 1.3.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Пятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_4 ( ІПН НОМЕР_1, вул. Квіткова, 41, м. Одеса, 65016).

Відповідач Овідіопольська селищна рада Одеської області (, адреса: вул. Суворова, 2а, смт. Овідіополь, Одеська область, 67801).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 12 жовтня 2018 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.