Справа № 817/1156/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2018 року м. Рівне №817/1156/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представників позивача ОСОБА_1 (довідка АА №805290) та адвоката ОСОБА_2 (ордер серії РН-264 №70); представника відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 28 грудня 2017 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМЧ-Буд» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови.

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМЧ-Буд» (далі іменується позивач) до Управління Держпраці у Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати припис №КВ02/955/АВ від 20.03.2018 та постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 12.04.2018 №КВ 02/955/000211/ТД-ФС, відповідно до якої на позивача накладено штраф в розмірі 893520 грн. 00 коп.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом за результатами проведеного інспекційного відвідування складено Припис про усунення порушень та Постанову про накладення штрафу, які є протиправними. Так, висновки відповідача щодо порушення підприємством норм трудового законодавства ґрунтуються на тому, що укладені між підприємством та фізичними особами договори підряду на виконання робіт (надання послуг) містять ознаки трудового договору. Позивач вказує, що у даному випадку між ним та фізичними особами укладені договори саме цивільно-правового характеру; між сторонами правочинів не виникало жодних трудових відносин; сторони правочинів діяли свідомо у виборі виду правовідносин щодо виконання робіт (надання послуг); отримали очікувані результати за наслідками виконання умов договорів щодо виконання робіт (надання послуг).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, де вказав, що оскаржувані рішення є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню. Так, відповідач зазначає, що укладені між позивачем та фізичними особами договори підряду містять ознаки трудового договору, а відтак підприємство порушило норми статей 21 та 24 Кодексу законів про працю України, за що має понести відповідальність у вигляді штрафу.

Ухвалою суду від 05.05.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМЧ-Буд» () про забезпечення адміністративного позову залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 21.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.06.2018 повторну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМЧ-Буд» () про забезпечення адміністративного позову залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 18.06.2018 до суду викликано свідків.

Ухвалою суду від 18.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 02.10.2018 прибули представники позивача, підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 02.10.2018.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Інспектором праці Управління Держпраці у Рівненській області ОСОБА_4 проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМЧ-Буд», за результатами якого складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 20.03.2018 №КВ02/955/АВ (далі іменується Акт інспекційного відвідування) (а.с. 56).

Також, відповідачем сформовано Припис про усунення виявлених порушень від 20.03.2018 №КВ02/955/АВ/П (далі іменується Припис) (а.с. 79).

На підставі Акта інспекційного відвідування відповідачем винесена Постанова про накладення штрафу уповноваженими особами від 12.04.2018 №КВ02/955/000211/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу у розмірі 893520 грн. 00 коп. (а.с. 81).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень Припису №КВ02/955/АВ/П та Постанови №КВ02/955/АВ/П, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

В розділі III «Опис виявлених порушень» Акта інспекційного відвідування міститься опис порушень, за якими позивача притягнуто до відповідальності:

1) частина 1 статті 21 КЗпП України в порушення вимог частини 1 статті 21 КЗпП України договори підряду, що укладені між ТзОВ «ПМЧ-Буд» та громадянином ОСОБА_5 від 03.07.2017 №02/07/17, громадянином ОСОБА_6 від 03.07.2017 №03/07/17, громадянином ОСОБА_7 від 03.07.2017 №04/07/17, громадянином ОСОБА_8 від 03.07.2017 №05/07/17, громадянином ОСОБА_9 від 01.08.2017 №01/08/17, громадянином ОСОБА_10 від 01.08.2017 №03/08/17, громадянином ОСОБА_11 від 01.08.2017 №02/08/17, громадянкою ОСОБА_12, містять ознаки трудового договору;

2) частина 3 статті 24 КЗпП України в порушення статті 24 КЗпП України на ТзОВ «ПМЧ-Буд» у виконанні робіт за договорами підряду, вказаними вище, вбачаються ознаки трудового договору, а саме працівник допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

В оскаржуваному Приписі міститься аналогічний опис виявлених порушень та встановлено строк для усунення позивачем таких порушень 10 робочих днів.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПМЧ-Буд» та громадянами укладені договори підряду:

1) з ОСОБА_12 від 03.07.2017 №01/07/17 предмет договору виконання робіт (надання послуг): складання та подання бухгалтерської звітності, ведення первинної документації, нарахування заробітної плати, відображення винагород за договорами ЦПХ в бухгалтерській звітності; розмір винагороди 12700 грн. 00 коп.; за виконану роботу замовник сплачує винагороду згідно Акта виконання робіт і утримує податки і збори згідно законодавства; підрядник зобовязаний виконувати роботу на свій ризик, самостійно організовувати виконання робіт, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, вправі залучати інших осіб для якісного і своєчасного виконання робіт;

2) з ОСОБА_7 від 03.07.2017 №04/07/17 предмет договору виконання робіт (надання послуг): монтаж лаг по перекриттю, утеплення мінераловатними плитами покрівлі; розмір винагороди 9900 грн. 00 коп.; за виконану роботу замовник сплачує винагороду згідно Акта виконання робіт і утримує податки і збори згідно законодавства; підрядник зобовязаний виконувати роботу на свій ризик, самостійно організовувати виконання робіт, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, вправі залучати інших осіб для якісного і своєчасного виконання робіт;

3) з ОСОБА_6 від 03.07.2017 №03/07/17 предмет договору виконання робіт (надання послуг): монтаж планки парапетної покрівлі, монтаж систем водопостачання; розмір винагороди 20000 грн. 00 коп.; за виконану роботу замовник сплачує винагороду згідно Акта виконання робіт і утримує податки і збори згідно законодавства; підрядник зобовязаний виконувати роботу на свій ризик, самостійно організовувати виконання робіт, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, вправі залучати інших осіб для якісного і своєчасного виконання робіт;

4) з ОСОБА_5 від 03.07.2017 №02/07/17 предмет договору виконання робіт (надання послуг): монтаж планки парапетної покрівлі, монтаж ізоляційних циліндрів систем водопостачання та опалення; розмір винагороди 13000 грн. 00 коп.; за виконану роботу замовник сплачує винагороду згідно Акта виконання робіт і утримує податки і збори згідно законодавства; підрядник зобовязаний виконувати роботу на свій ризик, самостійно організовувати виконання робіт, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, вправі залучати інших осіб для якісного і своєчасного виконання робіт;

5) з ОСОБА_9 від 01.08.2017 №01/08/17 предмет договору виконання робіт (надання послуг): монтаж прижимної планки покрівлі; розмір винагороди 6400 грн. 00 коп.; за виконану роботу замовник сплачує винагороду згідно Акта виконання робіт і утримує податки і збори згідно законодавства; підрядник зобовязаний виконувати роботу на свій ризик, самостійно організовувати виконання робіт, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, вправі залучати інших осіб для якісного і своєчасного виконання робіт;

6) з ОСОБА_11 від 01.08.2017 №02/08/17 предмет договору виконання робіт (надання послуг): улаштування покриття покрівлі; розмір винагороди 6400 грн. 00 коп.; за виконану роботу замовник сплачує винагороду згідно Акта виконання робіт і утримує податки і збори згідно законодавства; підрядник зобовязаний виконувати роботу на свій ризик, самостійно організовувати виконання робіт, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, вправі залучати інших осіб для якісного і своєчасного виконання робіт;

7) з ОСОБА_10 від 01.08.2017 №03/08/17 предмет договору виконання робіт (надання послуг): улаштування покриття покрівлі та примикань; розмір винагороди 9900 грн. 00 коп.; за виконану роботу замовник сплачує винагороду згідно Акта виконання робіт і утримує податки і збори згідно законодавства; підрядник зобовязаний виконувати роботу на свій ризик, самостійно організовувати виконання робіт, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, вправі залучати інших осіб для якісного і своєчасного виконання робіт;

8) з ОСОБА_8 від 03.07.2017 №05/07/17 предмет договору виконання робіт (надання послуг): монтаж профільованого листа, елементів примикань покрівлі; розмір винагороди 20000 грн. 00 коп.; за виконану роботу замовник сплачує винагороду згідно Акта виконання робіт і утримує податки і збори згідно законодавства; підрядник зобовязаний виконувати роботу на свій ризик, самостійно організовувати виконання робіт, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, вправі залучати інших осіб для якісного і своєчасного виконання робіт (а.с. 13-20).

На виконання умов вказаних вище договорів між сторонами правочинів укладені та підписані Акти виконання робіт (а.с. 21-52).

Відповідач дійшов висновку в Акті інспекційного відвідування, що вказані вище договори підряду містять ознаки трудового договору, оскільки: передбачають виконання робіт на висоті, мають ознаки строкового трудового договору, так як у договорах зазначених термін його дії: дата початку та дата закінчення договору.

Суд не погоджується з висновками відповідача, викладеними в Акті інспекційного відвідування, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, серед іншого: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно частини 1 статті 23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Цивільно-правовий договір це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У відповідності до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Натомість, трудовий договір характеризується, зокрема тим, що працівники не самі організовують роботу і виконують її не на власний ризик та розсуд, а підпорядковуються відповідним посадовим особам, водночас на підприємстві має вестись табель відпрацьованого часу, що є особливістю трудових правовідносин. В трудових договорах також визначається обов'язок працівника щомісячно виконувати відповідні роботи в межах робочого процесу підприємства, а за невиконання обов'язків визначено матеріальну та/чи дисциплінарну відповідальність. Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Тобто, основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Отже, відносини, які виникають з цивільно-правового договору послуг не є тотожними трудовим правовідносинам, а укладання цивільно-правового договору послуг не свідчить про наявність трудових відносин між Замовником та Виконавцем.

Щодо осіб, з якими позивачем укладено договори підряду, то, як встановлено судом, таким Виконавцям не видавались жодні накази, розпорядження про прийняття їх на роботу чи допуск до роботи, Виконавців не ознайомлювали з правилами внутрішнього трудового розпорядку (пункти 2.2 Договорів); не укладались договори на повну матеріальну відповідальність; також не вівся облік робочого часу, Виконавці не були підпорядковані жодному керівнику підприємства, що свідчить про цивільно-правовий характер даних угод.

Підтвердженням того, що в даному випадку були укладені саме цивільно-правові договори є те, що: у трудових відносинах важливим є процес трудової діяльності, її організація, якої в даному випадку не було; Виконавці за цими договорами, на відміну від працівників, не підпорядковуються правилам внутрішнього трудового розпорядку; за трудовим договором працівники приймаються до штату за певною кваліфікацією, професією, посадою, їм гарантується заробітна плата, гарантії, пільги, компенсації, тоді як за цивільно-правовим договором оплачується результат надання послуг і відносини сторін обмежуються лише наданням послуг і оплатою винагороди; заяв про прийняття на роботу, які можна було б розцінювати як намір укладення трудового договору, Виконавці до позивача не надавали.

За таких обставин, твердження відповідача про порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України в частині не укладання трудових договорів з особами не ґрунтується на приписах чинного законодавства України та є лише припущеннями контролюючого органу.

Крім того, згідно статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В свою чергу відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За правилами частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 628 ЦК України, Договір №1 містить умови (пункти), визначені на розсуд сторін правочину і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ціна, строк, тощо).

Згідно із статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, наявність обставин, що вказують на відсутність спрямування правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, є лише підставою розгляду питання компетентним судом для визнання правочину недійсним (тобто вказує на оспорюваність правочину).

У той же час, згідно статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Жодних передбачених законом підстав, які вказували б на нікчемність досліджених судом договорів, зі змісту Акту інспекційного відвідування не вбачається.

Суд зазначає, що відповідач не наділений повноваженнями на власний розсуд тлумачити умови вказаних вище договорів підряду.

Чинне законодавство України не містить обов'язкових приписів, у яких випадках сторони зобов'язані укладати трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт чи надання послуг, тому сторони договору (правочину) вільні у своєму виборі щодо форми оформлення відносин, і на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.

Відповідач в Акті інспекційного відвідування вказав, що договори підряду містить ознаки строкового трудового договору, так як у договорах зазначені термін дії: дата початку та дата закінчення договору.

Суд відхиляє такі посилання контролюючого органу, оскільки зазначення у договорах строку його дії повністю відповідає вимогам статті 631 ЦК України «Строк договору»: Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Зазначення у цивільно-правовому договорі строку його дії жодним чином не вказує та не може вказувати на наявність у такого договору ознак строкового трудового договору.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких порушень з боку позивача норм чинного законодавства про працю, а наведені відповідачем в Акті інспекційного відвідування висновки є безпідставними та необґрунтованими.

Судом допитані в якості свідків, особи, з якими позивач уклав договори підряду: ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_8, які вказали, що роботи виконували виключно на підставі договорів підряду; не підлягали дії внутрішньому трудовому розпорядку підприємства; роботи виконували власними силами та у зручний для них час.

ОСОБА_3 показання свідків суд визнає належними та допустимими доказами в порядку пункту 3 частини 2 статті 72, статей 73, 74 КАС України.

Суд зазначає, що виконання фізичними особами певних видів робіт (надання послуг) за договорами підряду є відображенням волевиявлення учасників правочину в частині врегулювання їхніх відносин. Контролюючий орган не має жодних правових (легітимних) підстав для зобовязання субєктів господарювання на укладення з особами саме трудових договорів.

Суд відхиляє посилання відповідача, якими останній обґрунтовує факт наявності в укладених договорах підряду ознак трудового договору: наявність обумовленого в договорах пункту щодо матеріальної відповідальності у разі невиконання умов договору, та щодо нестворення позивачем безпечних умов праці для осіб, оскільки дані доводи викладені контролюючим органом у відзиві на позовну заяву, та відсутні в Акті інспекційного відвідування. Будь-які додаткові обґрунтування контролюючого органу щодо наявності з боку субєкта господарювання порушень норм трудового законодавства та опис яких відсутній в Акті інспекційного відвідування, не допускаються.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного Припису та Постанови в порядку статті 77 КАС України, а обсяг досліджених судом доказів та встановлених обставин є достатнім для вирішення спору та прийняття рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 15164 грн. 80 коп., сплачена відповідно до платіжних доручень від 21.04.2018 №183 та від 10.05.2018 №191, оригінали яких знаходяться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМЧ-Буд» (місцезнаходження: 33017, місто Рівне, вулиця Будівельників, 1; ) до Управління Держпраці у Рівненській області (місцезнаходження: 33028, місто Рівне, вулиця Лермонтова, 7; ) про визнання протиправними та скасування припису і постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Припис №КВ02/955/АВ від 20 березня 2018 року та постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 12 квітня 2018 року №КВ 02/955/000211/ТД-ФС, винесені Управлінням Держпраці у Рівненській області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМЧ-Буд» () суму судового збору у розмірі 15164 (пятнадцять тисяч сто шістдесят чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Управління Держпраці у Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.