Справа № 820/1188/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

03 жовтня 2018 р. справа №820/1188/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ГУНП в Донецькій області - Варчина Р.С., в режимі відеоконференції,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Донецькій області від 31 серпня 2017 року № 1575 про звільнення позивача;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 31.08.2017 №413 о/с в частині, що стосується звільнення позивача, визначення вислуги років та надмірно використаної відпустки.

- поновити позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області у спеціальному званні капітана поліції з 01 вересня 2017 року.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області () та Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.09.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу в ОВС України та Національній поліції України. Протягом несення служби не мав дисциплінарних стягнень. Проте був звільнений зі служби. Позивач спірні накази про звільнення вважає незаконними та необґрунтованими, просить їх скасувати та поновити на посаді. Крім того, позивач вважав, що внаслідок винесення та реалізації оскаржуваних наказів у позивача виник вимушений прогул. Позивач акцентував увагу на той факт, що його безпідставно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, оскільки такий захід стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Від представника відповідача - Варчина Р.С. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржувані накази винесено у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, за наявністю підстав, передбачених Дисциплінарним статутом ОВС. Також представник відповідача зазначив, що оскаржувані накази були винесені через вчинення позивачем проступку, що порочить його як працівника поліції, і є несумісним з подальшим перебуванням в органах Національної поліції.

В судове засідання представник відповідача - Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Водночас, від начальника Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області - Гречишкіна Ю.А. надійшов лист через канцелярію суду, в якому останній повідомив, що Покровський ВП ГГУ НП в Донецькій області не є юридичною особою.

Враховуючи положення ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі вказаного представника відповідача.

У судовому засіданні позивач та його представник - ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - ГУНП в Донецькій області - Варчин Р.С., в режимі відеоконференції, в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу з підстав, що викладені у письмовому відзиві на позов.

Вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача - ГУ ПН в Донецькій області, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою суду від 04.07.2018 визнано поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду, враховуючи тривале перебування позивача при проходженні служби в зоні проведення АТО безпосередньо на лінії зіткнення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 20.12.2006 по 06.11.2015 проходив службу в ОВС, а згодом, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", з 07.11.2015 призначений до несення служби в лавах поліції.

Суд зазначає, що в період проходження позивачем служби в поліції, начальником ГУ НП в Донецькій області 31.08.2017 було підписано наказ №1575 "Про грубе порушення службової дисципліни окремим працівниками Покровського ВП ГУНП в Донецькій області та покарання винних", яким, за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог п.п.1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п.1.3, 1.4 розділу 1 Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України від 1111.2010 №550, п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилось у передачі наркотичних засобів ОСОБА_5 з метою відкриття кримінального провадження та штучного підвищення результатів роботи, а також скоєнні вчинку, який негативно впливає на імідж і репутацію Національної поліції України, дільничного офіцера поліції СП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1, звільнено зі служби в Національній поліції після закінчення тимчасової непрацездатності ( а.с. 24).

При цьому, прийняттю вказаного наказу передувало проведення службового розслідування за фактом відкриття прокуратурою Донецької області кримінального провадження №0000163, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, зокрема, щодо ОСОБА_1

Зазначене службове розслідування було призначено наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 20.07.2017 №1339 (а.с.112).

За результатами проведення службового розслідування складено висновок від 11.08.2017.

У висновку службового розслідування встановлено, що у березні 2017 року, зокрема, ОСОБА_1, разом зі своїми співробітниками придбавав у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 4,01 гр. 21.03.2017 приблизно о 09:53 год., ОСОБА_1, разом з іншими працівниками поліції, перебуваючи у приміщені дільничного пункту поліції, розташованого за адресою: Донецька область, м. Покровськ, пр. Шахтобудівників, буд. 14, з метою штучного підвищення показників роботи, передали канабіс гр. ОСОБА_6 для подальшого притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

20.07.2017 ОСОБА_1 було затримано на підставі ст. 208 КПК України слідчим прокуратури Донецької області.

21.07.2017 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних порушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. 21.07.2017 ухвалою Краматорського міського суду ОСОБА_1П було обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

Під час службового розслідування ОСОБА_1, на підставі ст. 63 Конституції України, від надання письмових пояснень відмовився.

Також у висновку службового розслідування встановлено, що причинами та умовами вказаної події стали: особиста недисциплінованість, зокрема, дільничного офіцеру поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1, грубе порушення ними п.п. 1,2 ч. 1 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 1.3, 1.4 розділу І Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ, затверджу наказом МВС України від 11.11.2010 № 550, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у передачі наркотичних засобів ОСОБА_6 з метою відкриття кримінального провадження та штучного підвищення результатів роботи, а також скоєнні вчинку, який негативно впливає на імідж і репутацію Національної поліції України.

Враховуючи зазначене, уповноважені на проведення службового розслідування посадові особи вважали б за вказаних обставин, дільничного офіцера поліції СП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 звільнити з органів Національної поліції України після закінчення тимчасової непрацездатності.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем до матеріалів справи надано копію пояснень, в яких позивач відмовляється від надання пояснень, керуючись положеннями ст. 63 Конституції України, копію наказу про відсторонення від виконання службових обов'язків, зокрема, позивача, копії спецповідомлень від 20.07.2017 №2321/12/01-2017, від 25.07.2017 №2347/12/01-2017, копію листа щодо направлення висновку службового розслідування, витяг з ЄРДР №0000163 від 20.07.2018.

Наказ відповідача від 31.08.2018 №1575 "Про грубе порушення службової дисципліни окремим працівниками Покровського ВП ГУНП в Донецькій області та покарання винних", яким останнього притягнуто за порушення дисципліни до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, було реалізовано шляхом видання наказу ГУ НП в Донецькій області від 31.08.2017 №413 о/с "По особовому складу", яким позивача звільнено із служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана поліції ОСОБА_1 - дільничного офіцера поліції сектору превенції Покровського відділу поліції з 31.08.2017 (а.с.25).

Суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII ( надалі - Закон), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів УССР від 29.07.1991 року № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, який затверджено Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" від 22.02.2006 року № 3460-ІV та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, яка затверджена наказом МВС від 12.03.2013 року № 230.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону - Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч.1, 2 ст. 7 Закону, під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Крім того, частиною 4 зазначеної статті унормовано, що поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України ( ч.1 ст.8 Закону).

Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові ( ч.1 ст.64 Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону, поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції ( ч.2 ст. 18 Закону).

Згідно ст. 19 Закону, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність згідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктами 10, 23 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів УССР від 29.07.1991 року № 114, визначено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням. Особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до п. 9 Закону України від 23.12.2015 № 901-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.04.2006 № 3460-ІV (із наступними змінами).

Так, ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 5 Статуту, за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Статтею 7 Статуту унормовано, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України унормовано порядок накладання дисциплінарних стягнень.

За змістом вказаної статті, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Так, наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 ( Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 р. за № 541/23073), затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України ( надалі - Інструкція), яка визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Підпунктом 2.1 Інструкції визначено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В ході судового розгляду представник позивача посилався на відсутність обвинувального вироку суду щодо позивача за результатами розгляду кримінальної справи, яка наразі розглядається в суді та щодо фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, які по суті є тотожними з обставинами, зазначеними у висновку службового розслідування.

Водночас, позивач в ході судового розгляду наголошував на тому, що він не вчинив злочину, кримінальне провадження є необґрунтованим, як і дисциплінарне стягнення.

Отже, позивач вважав, що висновки відповідача про вчинення ОСОБА_7 адміністративних проступків, суперечать дійсним обставинам, а тому застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби та реалізація останнього, є необґрунтованими.

Щодо зазначених доводів позивача та його представника, суд зазначає, що предметом розгляду даної справи не є встановлення обставин наявності або відсутності вини ОСОБА_1 у скоєнні кримінального правопорушення (вищевказане не відноситься до компетенції адміністративного суду), оскільки, спір виник у правовідносинах виник з приводу застосування та реалізації дисциплінарного стягнення.

Ключовими моментами щодо надання оцінки спірним правовідносинам є встановлення обставин скоєння дисциплінарного проступку та дотримання відповідачем процедури проведення службового розслідування, яке передувало виданню спірних наказів.

Суд зазначає, що відповідачем було дотримано вимоги ст.14 Дисциплінарного статуту у процесі службового розслідування, яке було проведено у встановлений місячний строк, оскільки наказ про призначення службового розслідування був винесений 20.07.2017, а висновок про його результати датований 11.08.2016; позивач від надання пояснень в ході службової перевірки відмовився, з посиланням на ст. 63 Конституції України, також було опитано керівників позивача щодо обставин події, які відображені у висновку службового розслідування.

Висновок службового розслідування був зроблений на підставі встановлених під час його проведення обставин. При цьому позивачем в ході розгляду справи не спростовано належними та допустимими доказами висновки службового розслідування.

Таким чином, позивач намагаючись у судовому засіданні довести протиправність спірних наказів, надавав пояснення про те, що ним не впинялося дисциплінарного проступку, проте відповідачем, в силу приписів ч.2 ст. 77 КАС України, належними та допустимими доказами було доведено вину позивача у порушенні службової дисципліни, що виразилась, по-перше, у порушенні ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, по-друге, у порушенні ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" та, при визначенні виду дисциплінарного стягнення, враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередня поведінка, його ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Враховуючи викладене, суд вважає наказ від 31.08.2018 №1575 "Про грубе порушення службової дисципліни окремим працівниками Покровського ВП ГУНП в Донецькій області та покарання винних", яким позивача за порушення службової дисципліни, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, правомірним та обґрунтованим, оскільки характер накладеного дисциплінарного стягнення відповідає ступеню вини і тяжкості вчиненого позивачем проступку, а відтак, у задоволенні позовної вимоги про його визнання протиправним та скасування, належить відмовити.

Щодо позовних вимог про скасування наказу відповідача від 31.08.2017 №413 о/с "По особовому складу", яким звільнено із служби капітана поліції ОСОБА_1, суд відмовляє, оскільки вказаний наказ є законною реалізацією наказу від 31.08.2018 №1575, правомірність якого встановлена судом в рамках офіційного з'ясування обставин справи.

Щодо решти позовних вимог, то такі є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення позивача, та, враховуючи той факт, що в ході судового розгляду адміністративної справи судом не було встановлено порушення суб'єктом владних повноважень вимог чинного законодавства при їх прийнятті, відтак останні також не підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з системного аналізу нормативно - правових актів, викладених вище, а також досліджених в ході судового розгляду доказів, судом встановлено наявність порушення позивачем присяги поліцейського , скоєння проступку, який порочить працівника Національної поліції, поряд з цим, відповідачем - суб'єктом владних повноважень, належним чином доведено правомірність дій та прийнятих рішень, а відтак, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, належить відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 205, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2018 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.