Справа № 805/5067/18-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 р. Справа№805/5067/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 податкового боргу у розмірі 29513,10 грн. (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код бюджетної класифікації 14010100).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за відповідачем обліковується податковий борг в розмірі 29513,10 грн.:

- 11260 грн. нараховано згідно податкового повідомлення рішення № від 27.09.2017 року на суму 11260 грн.;

- 15624 грн. нараховано згідно податкового повідомлення рішення № від 13.02.2018 року на суму 15624 грн.;

- 2629,10 грн. - пеня відповідно до п.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України.

Вказує, що станом на 15.05.2018 року за фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 обліковується податковий борг, що виник з причин несплати грошових зобовязань самостійно визначених відповідачем, нарахованих за результатами перевірок податковим органом та пені.

Позивачем зазначено, що сума податкового боргу відповідачем самостійно не сплачена, у звязку з чим у позивача виникла підстава для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.07.2018 року судом було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 24.07.2018 року.

Ухвалою суду від 24.07.2018 року відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 08.08.2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2018 року.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач до судового засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, будь якої заяви чи відзиву на позовну заяву до суду не надав.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач Головне управління ДФС у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу України та керується Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно до п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючи органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Органом стягнення, у відповідності до приписів п.п. 14.1.137. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, позивач - є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує повноваження надані йому Податковим кодексом України.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_1 10.02.1999 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та взятий на облік платника податків у Марїнській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (а.с. 11-12).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з облікової картки платника податків за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 29513,10 грн. (а.с. 13-16).

У звязку з несплатою узгоджених податкових зобовязань була сформована податкова вимога від 27.10.2015 року №610-23 у сумі 42846,20 грн. Зазначена вимога була направлена на адресу відповідача, проте лист повернутий на адресу податкового органу з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 50).

Позивачем було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобовязання, заявленої в декларації з податку на додану вартість само зайнятою особою-платником податків, який є фізичною особою-підприємцем. В результаті перевірки було складено акт від 14.08.2017 року № 9/05-99-13-06/НОМЕР_1 (а.с. 17-21).

З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням був направлений акт перевірки та лист повернутий на адресу ДПІ з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 22).

На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 30.08.2017 року, на суму 11260,00 грн. та вручено представнику відповідача 12.09.2017 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 17, 18).

Позивачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «БОФ ГРУП». В результаті перевірки було складено акт від 31.01.2018 року № 78/05-99-13-02/НОМЕР_1 (а.с. 26-44).

З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням був направлений акт перевірки та вручений представнику відповідача 06.02.2018 року (а.с. 45).

На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесено податкові повідомлення рішення: № НОМЕР_3 від 13.02.2018 року, на суму 12401 грн., № НОМЕР_4 від 13.02.2018 року, на суму 15624 грн. та вручено представнику відповідача 20.02.2018 відповідно онлайн відомостей з сайту Укрпошти (а.с. 47-49).

Доказів оскарження податкової вимоги, податкових повідомлень рішень в адміністративному або судовому порядку суду не надано, отже, є узгодженими відповідно до приписів Податкового кодексу України.

Також, у звязку з порушенням відповідачем строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу була нарахована пеня відповідно до п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України у розмірі 2629,10 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п.16.1. ст.16 Податкового кодексу України, - платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п.54.1. ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п. 57.1. ст. 57 цього Кодексу, платник податків повинен самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Кодексу встановлено, що суми грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання вважаються податковим боргом.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем самостійно не були вжиті заходи з погашення податкового боргу.

У звязку з несплатою платником податків фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 узгоджених податкових зобовязань, ГУ ДФС у Донецькій області на адресу підприємства було направлено податкову вимогу від 27.10.2015 року №610-23 у сумі 42846,20 грн. Зазначена вимога була направлена на адресу відповідача, проте лист повернутий на адресу податкового органу з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Строки добровільної сплати узгоджених податкових зобовязань сплинули, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобовязань, не призвели до їх погашення.

Пунктом 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами ч.ч. 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність податкової заборгованості у відповідача та вжиття заходів її стягнення. З боку відповідача вказані докази не спростовані.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів у розмірі 29513,10 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області (, юридична адреса: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 29513,10 грн. задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 29513,10 грн. (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код бюджетної класифікації 14010100).

Повний текст рішення виготовлено 16.10.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Загацька Т. В.