Справа № 808/2404/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 серпня 2018 року Справа № 808/2404/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправним та скасування розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати розрахунок №197 плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, виданого згідно постанови КМУ від 27.06.2007 №879 - додаток до акту №0002933 від 21.04.2018.

Ухвалою суду від 25.06.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду в засіданні 23.07.2018 без виклику сторін.

Згідно наказу №150 від 19.06.2018 суддя перебувала у відпустці з 09.07.2018 по 15.08.2018. Розгляд справи перенесено на 22.08.2018 без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що автомобіль позивача був зупинений посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області для здійснення габаритно-вагового контролю. Відповідно до акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0002993 від 21.04.2018 відповідачем здійснено розрахунок № 197 плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 1411,02 євро. Позивач вважає, що розрахунок плати здійснено протиправно в зв'язку з внесенням до нього недостовірних відомостей про частину пройденого перевантаженим автомобілем, а саме замість 301 км. (м.Запоріжжя - м.Кропивницький) зазначено 871 км., внаслідок чого розмір плати за проїзд розраховано відповідачем не правомірно. На підставі викладеного, просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що в діях Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області та його посадових осіб Управління жодних порушень вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та інших нормативно-правових актів, регламентуючих діяльність державного органу з питань контролю на автомобільному транспорті не вбачається. Акт про перевищення нормативів вагових параметрів складено обґрунтовано, за порушення які мали місце та із дотриманням процедури, визначеної законодавством про автомобільний транспорт. Відповідно до акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від №0002993 від 21.04.2018 відповідачем здійснено розрахунок № 197 плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 1411,02 євро. Щодо пройденої відстані 871 км. відповідач посилається на п.31-1 Порядку №879 від 27.06.2007, вважає розрахунок правомірним. Враховуючи зазначене, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

21.04.2018 при проведенні рейдової перевірки, місце проведення перевірки м.Кропивницький на автомобільній дорозі М 12 «Стрий-Рогатин-Бережани-Тенопіль-Хмельницький-Вінниця-Кропивницький-Знам'янка» державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено зважування автомобіля (тягача) марки Scania модель R 114 L 380, тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач -Е, р.н.НОМЕР_1 з напівпричепом контейнеровозом марки Blumhardt, модель cont sal 44-27У, р.н. НОМЕР_3, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1. За кермом перебував ОСОБА_2 Перевіркою встановлено перевищення транспортним засобом встановлених вагових обмежень осьових навантажень (на одиночну вісь). Результат перевірки був зафіксований в акті № 0002933 від 21.04.2018 (а.с.11).

Відповідно до Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21.04.2018 та акту № 0002933 від 21.04.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів встановлено, що повна маса автомобіля склала 44,0 т при нормативі 44 т, однак навантаження на строєну вісь склала 28020 кг. замість допустимих 24 т. (а.с.10).

Відповідно до акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0002933 від 21.04.2018 (а.с.11) Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті здійснено розрахунок № 1973 плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 1411,02 євро (а.с.12).

Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю, та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування отримано позивачем 18.05.2018.

Вважаючи оскаржуваний розрахунок протиправним та таким, що був прийнятий з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся з відповідним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб'єкта владних повноважень.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п.1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Відповідно до п.4 вказаного Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до 28 Постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок №879) плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом п.30 Порядку №879 визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до 31 Порядку №879 при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Згідно п. 31-1 зазначеного Порядку якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не заперечує і не оспорює зафіксованих порушень у акті перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень від 21.04.2018.

Позивач не погоджується лише з проведеними розрахунками плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, зокрема вважає, що розмір плати за проїзд слід рахувати з відстані, яка фактично пройдена транспортним засобом, а не загальної відстані перевезення вантажу.

Судом встановлено, що розрахунок № 197 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 21.04.2017 року виконано відповідно до затвердженої формули з урахуванням норм пункту п. 31-1 Порядку № 879.

До того ж, відповідно до п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень, відтак така плата повинна бути сплаченою за весь маршрут.

Суд не погоджується з твердженням позивача, що плату слід визначати лише за пройдену частину маршруту. Нарахування за пройдену частину маршруту здійснюється, якщо перевізник здійснив перевантаження частини вантажу на інший транспортний засіб, привів свій транспортний засіб у відповідність до нормативів та пройшов повторне зважування. Автомобіль позивача після проходження зважування продовжив рух по маршруту з таким же перевищеннями вагових параметрів та продовжив подальше руйнування доріг.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для скасування оскарженого розрахунку. Судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства суб'єктом владних повноважень. Натомість доводи позивача спростовані відповідачем.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, вул. Перемоги, 14, ) про визнання протиправним та скасування розрахунку відмовити у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295 КАС України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 22.08.2018 року.

Суддя Н.В.Стрельнікова