Справа № 814/1504/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 р. № 814/1504/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 54007

до відповідача:Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання зареєструвати місце проживання неповнолітнього ОСОБА_2

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником частини домоволодіння, в якому хоче зареєструвати свого неповнолітнього сина. Інформація щодо решти співвласників домоволодіння позивачу невідома, а з батьком своєї дитини вона не спілкується, що унеможливлює отримання від них нотаріальної згоди на реєстрацію місця проживання сина. Відмова відповідача в реєстрації порушує конституційне право неповнолітнього на вільний вибір місця проживання.

Ухвалою від 13.07.2018 р. відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 05.09.2018 р. суд продовжив строк проведення підготовчого провадження.

У підготовчому провадженні відповідачем подано заяву про визнання позову. Представниками сторін подано клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Ухвалою від 08.10.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

На підставі договору дарування від 02.04.2015 р. позивач є власником 1/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.04.2015 р. За вказаною адресою позивач зареєстрована та фактично проживає.

Неповнолітній син позивача, ОСОБА_2, 11.06.2018 р. звернувся до відповідача з заявою про реєстрацію місця проживання по АДРЕСА_1.

Державний реєстратор відмовив у реєстрації місця проживання, про що міститься відмітка на заяві ОСОБА_2 від 11.06.2018 р. Підставою для відмови вказано п. 11, 18.4 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207 (далі - Правила № 207).

Дії відповідача щодо відмови в реєстрації місця проживання сина позивач вважає протиправними.

Як зазначила позивач та не заперечив відповідач, підставою для відмови в реєстрації місця проживання стала відсутність згоди всіх співвласників або батька.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні визначається Правилами № 207.

Серед документів, які подаються для реєстрації місця проживання, особа подає документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників) (п.п. 4 п. 18 Правил № 207).

Неподання необхідних документів є підставою для відмови в реєстрації місця проживання (п. 11 Правил № 207).

Позивач пояснила, що не має можливості надати згоду співвласників домоволодіння або батька неповнолітнього, оскільки співвласники невідомі, а з батьком своєї дитини вона не спілкується.

Пунктом 18.4 Правил № 207 прямо передбачено, що згода співвласників домоволодіння або батька неповнолітнього не вимагається, якщо дитина реєструється за адресою реєстрації місця проживання одного з батьків.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з березня 2016 р. зареєстрована по АДРЕСА_1, за якою бажає зареєструватися і її неповнолітній син. Таким чином, у спірних правовідносинах згода співвласників домоволодіння або батька не вимагається Правилами № 107.

01.10.2018 р. відповідач надіслав заяву про визнання позову.

На підставі ч. 4 ст. 186 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Оскільки суд встановив відсутність підстав для відмови в реєстрації місця проживання ОСОБА_2 разом з матір'ю, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надала квитанцію про сплату судового збору в сумі 704,80 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм НОМЕР_2 від 04.01.2018 р.) до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (ідентифікаційний код 41210422) про визнання протиправними дій та зобов'язання зареєструвати місце проживання - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради щодо відмови в реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у будинку АДРЕСА_1.

3. Зобов'язати Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у будинку АДРЕСА_1.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (ідентифікаційний код 41210422) судовий збір у сумі 704,80 грн (сімсот чотири грн 80 коп.) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16.10.2018 р.

Суддя Н. В. Лісовська