Справа № 405/3375/18
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3375/18
Провадження №2-а/405/102/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому адміністративну справу № 405/3375/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до відповідача інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову серія ВР № 298382 від 25.05.2018 року про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України ОСОБА_2

На обґрунтування позову позивач зазначив, що 25.05.2018 року приблизно о 09 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем TOYOTA LANDCRUISER 150, державний номер НОМЕР_1, в місті Кропивницькому по вулиці Чміленка, він (позивач) був зупинений працівниками патрульної поліції, у звязку з тим, що останніми було нібито знято на відео, як він (позивач) проігнорував знак «STOP» (Проїзд без зупинки заборонено), на що він (позивач) попросив працівників патрульної поліції надати докази, однак у їх наданні йому (позивачу) було відмовлено, та після недовготривалої розмови з вищезазначеними особами, відносно нього (позивача) відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ВР № 298382 від 25.05.2018 року, з якою він (позивач) не погоджується, вважаючи її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Зокрема, позивач зазначив, що в його (позивача) діях, які кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутній склад правопорушення, а саме: відсутня субєктивна сторона вищевказаного складу адміністративного правопорушення, тобто, винних дій він (позивач) не вчиняв, оскільки відсутня належна фіксація порушення пункту 15.9 Правил дорожнього руху.

Крім того, зазначив, що відповідачем була винесена постанова яка мотивована тим, що він (позивач) здійснив зупинку ближче ніж 30 метрів до дорожнього знаку, чим порушив п.п. 15.9Е ПДР України, при цьому, він (позивач) запропонував відповідачу виміряти відстань від дорожнього знаку до місця, де був припаркований його (позивача) автомобіль, щоб довести чи спростувати доводи інспектора, але відповідач відмовив йому з огляду на те, що він (відповідач) нібито і так бачить, що відстань менша ніж 30 метрів, тобто, спираючись лише на власні доводи, що в свою чергу, суперечить чинному законодавству. Також, позивач вказав, що згодом він (позивач) заявив клопотання щодо перенесення розгляду даного правопорушення, на що йому (позивачу) також було відмовлено. Крім того, позивач вказав, що жодних доказів на підтвердження вчинення ним (позивачем) вказаного вище правопорушення, - не надано.

З огляду на зазначене, позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 298382 від 25.05.2018 року, якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 257 КАС України справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання сторін за наявними у справі матеріалами, при цьому, клопотань від учасників справи про їх виклик в судове засідання на адресу суду не надходило.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України рядовий поліції ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов за вх. № 16223 від 25.06.2018 року, в якому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не визнав в повному обсязі, заперечував щодо задоволення позову, зазначивши на обґрунтування заперечень, що згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 справа про?адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125. 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1. частинами шостою і одинадцятою статті 133-1. частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року № 596-УІІІ статтю 258 було доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до пункту 4 наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року № 1395 встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах Правил дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Крім того, вказав, що 25.05.2018 року о 09 год. 30 хв. при здійсненні патрулювання екіпажем ним (відповідачем) спільно із його напарником, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом TOYOTA LANDCRUISER, д.н.з. НОМЕР_1, в м. Кропивницькому, по вул. Чміленка, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Також відповідач вказав, що відповідно до п. 10 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене відповідач вважає, що оскаржувана позивачем постанова є правомірною, винесена з додержанням вимог чинного законодавства, зокрема, у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, більш того, при винесені постанови позивачу були розясненні його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Зваживши обставини, викладені в позовній заяві, враховуючи поданий відповідачем відзив, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.05.2018 року інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 298382, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що 25.05.2018 року о 09 год. 30 хв. в м. Кропивницький по вул. Чміленка, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем TOYOTA LANDCRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Правомірність та законність прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення у формі постанови від 25.05.2018 року, оскаржується позивачем.

Частина 1 ст. 122 КУпАП, серед іншого, передбачає адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Окрім того, згідно з п.п. 2.2 п. 2 Знаки пріоритету, дорожній знак "Проїзд без зупинки заборонено" встановлює заборону проїзду без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм, викладених в ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що в якості доказу скоєння позивачем правопорушення, відповідачем надано відео-файли, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, на яких, зокрема, зафіксовано процедуру оформлення адміністративного правопорушення, при цьому, встановити сам факт скоєння позивачем ОСОБА_1 правопорушення, а саме: невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», та тим самим, порушення п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України з наданих відповідачем відеофайлів, не виявляється можливим, оскільки на останніх відсутня фіксація самого дорожнього знаку (2.2 Проїзд без зупинки заборонено), за порушення вимог якого позивача ОСОБА_1 притягнуто відповідачем до адміністративної відповідальності.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи позивача ОСОБА_1 щодо не порушення ним п. 15.9 «е» ПДР України, оскільки, як вбачається із оскаржуваної позивачем постанови, за вказаним вище пунктом позивача не було притягнуто відповідачем інспектором роти № 2 батальйону № 2 УПП в Кіровоградській області до адміністративної відповідальність.

З огляду на зазначене, беручи до уваги твердження позивача про те, що він, керуючи 25.05.2018 року транспортним засобом TOYOTA LANDCRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1, м. Кропивницький по вул. Чміленка, не порушував вимог дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України, при цьому, зазначені твердження позивача не спростовані відповідачем як у винесеній останнім постанові відносно позивача, так і шляхом надання суду належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що постанова серії ВР № 298382від 25.05.2018 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена суб'єктом владних повноважень інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України ОСОБА_2, не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 2.2 ПДР України, а саме: проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня зупинка перед знаком та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом, зокрема, ст. 251 КУпАП, доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач і інспектор роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України ОСОБА_2, визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та у порушенні ним вимог п. 8.4 (б) ПДР України, враховуючи, при цьому, що п. 8.4 ПДР України визначає лише поділ дорожніх знаків на групи, та, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення за відсутності в його діях субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та обєктивного зясування всіх обставин справи, на підставі чого адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 298382 від 25.05.2018 року відносно ОСОБА_1, як така, що винесена суб'єктом владних повноважень інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України ОСОБА_2, в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 298382 від 25 травня 2018 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП НП України ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_3