Справа № 200/10210/18-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

11 жовтня 2018 р. Справа №200/10210/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради, державного реєстратора Олександрівської районної державної адміністрацій ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача- Роменський ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення Олександрівської селищної ради №7/9-166 від 04.10.2016 року та рішення державного реєстратора Олександрівської районної державної адміністрацій ОСОБА_2 від №31838839 від 12.10.2016 року, а також зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Олександрівської селищної ради, державного реєстратора Олександрівської районної державної адміністрацій ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача- Роменський ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення Олександрівської селищної ради №7/9-166 від 04.10.2016 року та рішення державного реєстратора Олександрівської районної державної адміністрацій ОСОБА_2 від №31838839 від 12.10.2016 року, а також зобовязання вчинити певні дії.

Позивачем надана до суду заява про забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору Олександрівської районної державної адміністрацій проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 4,9305 га із кадастровим номером :01:000:0387,а також заборони ОСОБА_4 проводити дії щодо відчуження земельної ділянки площею 4,9305 га із кадастровим номером :01:000:0387. Вказана заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 не міг оформити спадщину з причини того, що рішенням Олександрійського районного суду Донецької області від 25.07.2014 року по справі № 240/557/14-ц було визнано відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки, площею 6,1 га, що належала померлій ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право власності на земельну ділянку серії ДН №0191725. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 05 жовтня 2016 року, якою було скасовано рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 25.07.2014 року. Тобто правове становище ділянки було приведено до первинного стану до стану неоформленої, але прийнятої спадщини. Але відповідачі, не звернули уваги на існуючий спір та у прискореному порядку до дня проголошення рішення суду (Ухвали Апеляційного суду Донецької області від 05 жовтня 2016 року) та на наступний день прийняли рішення, якими було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_4 А тому, на думку позивача, існує ймовірно високий ризик, що третя особа по справі завдасться спроби відчужити спірну земельну ділянку для продовження перешкоджання позивачу оформити прийняту ним спадщину. Адже таке відчуження вже відбулось безпосередньо за день до проголошення ухвали Апеляційного суду Донецької області від 05 жовтня 2016 року було скасовано рішення Олександрійського районного суду Донецької області від 25.07.2014 року.

Розглянувши заяву про забезпечення позову у порядку, визначеному частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Як наслідок, при розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ч.2 ст.150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є визначені законом підстави для забезпечення позову, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності відповідних підстав, покладається саме на позивача.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося запобігти.

Суд відзначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача. При цьому інститут забезпечення адміністративного позову повинен відповідати завданню адміністративного судочинства забезпечувати захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових, чи службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Проте, позивачем не наведено жодних істотних обставин та належних доказів, які б вказували на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, а також того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

За приписами п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» № 2 від 06 березня 2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь у справі; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Суд зазначає, що забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору Олександрівської районної державної адміністрацій проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 4,9305 га із кадастровим номером :01:000:0387, а також заборони ОСОБА_4 проводити дії щодо відчуження земельної ділянки площею 4,9305 га із кадастровим номером :01:000:0387, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Так, по-перше, заборона державному реєстратору Олександрівськові районної державної адміністрацій проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 4,9305 га із кадастровим номером :01:000:0387 є втручання в його дискреційні повноваження.

По-друге, заборона ОСОБА_4 проводити дії щодо відчуження земельної ділянки площею 4,9305 га із кадастровим номером :01:000:0387 є порушення його права на вільне володіння майном, оскільки протиправність оспорюваних рішень є предметом дослідження у даній справі.

Отже, забезпечення позову у спосіб, який зазначений у заяві, буде означати фактично вирішення спору по суті до ухвалення рішення в адміністративній справі, що в свою чергу може призвести до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб або інтересів держави.

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду разом з заявою про забезпечення позову жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Таким чином, суд не знайшов беззаперечних підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради, державного реєстратора Олександрівської районної державної адміністрацій ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача- Роменський ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення Олександрівської селищної ради №7/9-166 від 04.10.2016 року та рішення державного реєстратора Олександрівської районної державної адміністрацій ОСОБА_2 від №31838839 від 12.10.2016 року, а також зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Повний текст ухвали складено 11 жовтня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Голуб В.А.