Справа № 805/3548/18-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 р. Справа№805/3548/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., за участі секретаря судового засідання Лопушанського Д.О., представників позивача Федотової О.В., Колодяжного К.В., представника відповідача Лещенка О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою Повного товариства «Ломбард «ЗЛАТОБАНК» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПЕКС» І Компанія» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2018 року позивач, Повне товариство «Ломбард «ЗЛАТОБАНК» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПЕКС» І Компанія», звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем протиправно прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, не зважаючи на факт перебування на момент виникнення спірних правовідносин платника на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція. Посилаючись на пункт 9-3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення», Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення № від 26.03.2018, складене начальником Маріупольського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, про застосування до позивача за період 22.11.2016 по 27.07.2017 штрафу в розмірі 25491,69 гривень та нарахування пені за той же період в сумі 1598,35 гривень.

08 червня 2018 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

23 липня 2018 року розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження.

21 вересня 2018 року закрито підготовче провадження і справи призначена до судового розгляду по суті.

28 вересня 2018 року позивачу поновлений строк звернення до суду.

27 червня 2018 року судом отриманий відзив, в якому позивач позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. У зв'язку із тим, що в інтегрованій картці платника Повне товариство «Ломбард «ЗЛАТОБАНК» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПЕКС» І Компанія» за платежем код класифікації доходів бюджету: 710100000 (єдиний внесок) обліковувалася заборгованість зі сплати ЄСВ до позивача були застосовані штрафні санкції, внаслідок чого кошти, які сплачував позивач зараховувалися на погашення цієї заборгованості. На момент звернення позивача до суду із даним позовом за ним обліковується заборгованість в сумі 26753,72 гривень.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що заява про звільнення від обов'язку сплати ЄСВ дійсно була подана після прийняття спірного рішення та без сертифікату Торгово-промислової палати, але вказані обставини не можуть бути правовим обґрунтуванням заперечень проти позову.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

В Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців на громадських формувань внесені наступні відомості про Повне товариство «Ломбард «ЗЛАТОБАНК» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПЕКС» І Компанія»:

місцезнаходження юридичної особи - 87535, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Металургів, будинок 198,

як платника єдиного внеску взято на облік Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області за номером: 05-41-04-1776.

26 березня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області на підставі статті 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" прийнято рішення № про застосування до Повного товариства «Ломбард «ЗЛАТОБАНК» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПЕКС» І Компанія» за період з 22.11.2016 по 27.07.2017 штрафу в сумі 25491,69 гривень та нарахування пені за той же період в сумі 1598,35 гривень, всього санкцій на суму 27090,04 гривень.

10 квітня 2018 року позивачем до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області подана заява про звільнення від штрафних санкцій.

17 квітня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області прийнято рішення №16557/10/05-99-10-01 про залишення без розгляду скарги на рішення про застосування фінансових санкцій.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI, в редакції Закону України №2148-VIII від 03.10.2017, «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування .

Частиною 2 статті 6 Закону №2464-VI визначені обов'язки платника єдиного внеску, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким були внесені зміни до Закону №2464-VI, а саме його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 ( в подальшому пункту 9.4):

«Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються».

З аналізу зазначених норм законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин вбачається, що підставою не застосування до платника єдиного внеску відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, визначених Законом №2464-VI, є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», та заява, подана у довільній формі до органу доходів та зборів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» селище міського типу Маріуполь віднесено до населених пунктів на території яких здійснювалася АТО.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Маріупольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87549, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозької дивізії, 114), і до органу доходів і зборів позивачем подана заява у довільній формі.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 26 березня 2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Заперечення відповідача проти правових підстав позову судом не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що з 1 січня 2016 року втратив чинність пункт 9-3 (пункт 9-4) розділу VIII Закону №2464-VI. Така позиція обґрунтована тим, що на підставі Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669-VII, а саме цим підпунктом розділ VIII Закону № 2464-VI доповнено пунктом 9-3 (пунктом 9-4).

Суд не приймає наведений довід, оскільки положення підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669-VII були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону №2464-VІ, після чого пункт 9-3 (пункту 9-4) розділу VIII став частиною відповідного Закону. Зміни до Закону №2464-VІ в частині виключення спірної норми не вносилися та залишаються чинними.

Цей висновок суду узгоджується з пункту 4 «Правил оформлення проектів законів та основних вимог законодавчої техніки» (Методичні рекомендації Апарату Верховної Ради України, видання четверте, виправлене і доповнене, 2014 рік), відповідно до якого зміни вносяться до оригінального закону, а не до закону про внесення змін до цього закону чи про визнання закону таким, що втратив чинність.

Відповідач вказує на те, що позивач не підтвердив належним чином настання обставин непереборної сили для звільнення останнього від обов'язків, передбачених частиною 2 статті 6 Закону №2464-VІ.

Суд не приймає цей довід, оскільки Закон №2464-VІ, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є спеціальним законом. І цей спеціальний закон не передбачає надання доказів настання непереборної сили для звільнення платника єдиного внеску від обов'язків, передбачених частиною 2 статті 6 Закону №2464-VІ.

Як вказувалося раніше, підставою для не застосування до платника єдиного внеску відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, визначених Законом №2464-VI, є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», та заява, подана у довільній формі до органу доходів та зборів.

Безпідставними є також посилання податкового органу на неподання позивачем у порядку Закону № 2464-VІ заяви про звільнення від обов'язків, передбачених цим Законом, з огляду на те, що антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, триває, спірне рішення прийняте в період проведення цієї операції. Крім того, відповідальність урегульована окремою нормою цього пункту. Вимоги щодо заяви платника єдиного внеску як підстави для звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 цього Закону, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, не можна виривати з контексту норми, яка вимагає системного аналізу положень у сукупності статей 6, 25 та пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ. Необхідність подання заяви обумовлена низкою підстав, зокрема визнання безнадійною недоїмки, яка підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. Можливість подання такої заяви має місце виключно після закінчення антитерористичної операції. Натомість, звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі, в силу його прямої дії та не потребує додаткового звернення, оскільки норма встановлює «незастосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій» та вона адресована насамперед до осіб, які наділені повноваженнями щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій.

Доводи відповідача щодо ненадання позивачем контролюючому органу сертифіката Торгово-промислової палати України про наявність форс-мажорних обставин, які призвели до несвоєчасної сплати єдиного внеску в період 2014-2015 років, є неприйнятними з огляду на відсутність такої умови для звільнення від відповідальності у нормі прямої дії пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ, який є спеціальним у розумінні статті 2 цього Закону. Потреба в цьому сертифікаті виникне при визнанні безнадійної недоїмки та її списанні.

Суд не приймає до уваги аргументи позивача про належну сплату ЄСВ, оскільки вони не впливають на правовий висновок суда.

Дана справа є типовою, тобто відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №812/292/18 (адміністративне провадження №Пз/9901/22/18), а тому судом враховані правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору, здійснені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Повного товариства «Ломбард «ЗЛАТОБАНК» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПЕКС» І Компанія» (місцезнаходження: 87535, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 198, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул.130-ї Таганрозької дивізії, буд.114, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 26 березня 2018 року про нарахування за період з 22.11.2016 по 27.07.2017 штрафу у розмірі 25491 (двадцять п'ять тисяч чотириста дев'яносто одна) гривня 69 копійок та пені у розмірі 1598 (тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) гривень 35 копійок, на загальну суму 27090 (двадцять сім тисяч дев'яносто) гривень 04 копійки, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області 26 березня 2018 року.

Стягнути на користь Повного товариства «Ломбард «ЗЛАТОБАНК» Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІПЕКС» І Компанія» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецької області.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 02 жовтня 2018 року.

Рішення в повному обсязі складено 12 жовтня 2018 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Циганенко А.І.