Справа № 0440/5740/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року Справа № 0440/5740/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
27.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 9 років відповідно до ст. 55 «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку на 9 років з 03.05.2018 року відповідно до вимог ст. 55 «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 2-ї категорії постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач зазначає, що досяг необхідного віку та має достатній стаж для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII), а тому в травні 2018 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 1 статті 55 Закону № 796-XII, тобто зі зменшенням пенсійного віку на 9 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів., але в цьому йому було відмовлено з посиланням на відсутність у позивача такого права. Не погоджуючись з такими діями відповідача та зазначаючи те, що він має право на призначення пенсії відповідно до вимог ст. 55 Закону № 796-XII, позивач звернувся з позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Ухвала була отримана позивачем та відповідачем, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 22.08.2018 року, в якій позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що за результатами розгляду заяви позивача від 11.05.2018 про призначення пенсії відповідно до частини першої статті 55 Закону № 796-XII з доданими документами встановлено, що підтверджуючих документів щодо вибуття, прибуття, населений пункт (з зазначенням приналежності до території, яка передбачена списком населених пунктів віднесених до території забруднення), неможливо встановити кількість днів перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а отже у управління відсутні підстави призначити пенсію позивачу зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до Закону № 796-XII.

Суд, розглянувши справу, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позовну заяву, - встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вільногірським МВУМВС України в Дніпропетровської області від 13.02.1998 року, є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 11.01.1993 року і яке містить відмітку «перереєстровано».

11.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі статті 55 Закону № 796-XII.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.05.2018 № 654/03-12/12 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 відмовлено позивачу в призначені пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-XII у зв`язку з неможливістю встановити його перебування у зоні відчуження на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі статтею 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Зокрема, право на пенсію за віком, чоловіки набувають при досягненні 60-річного віку та за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Частиною першою статті 55 статті Закону № 796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році в зоні відчуження - не менше 14 календарних днів, - передбачено зменшення віку на 8 років.

Відповідно до абзацу 5 пункту 1 ст. 55 Закону № 796-XII, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобилській АЕС, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими у встановленому порядку (чоловіки 12 років 6 місяців і більше, жінки 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік понад передбачений цією статтею.

Згідно зі статтею 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Пунктом 2 частини першої статті 14 Закону № 796-XII передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до 2 категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі статтею 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Відтак, з аналізу вказаних норм слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом № 796-XII, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 року № 21-1048во06 та від 04.09.2015 року № 690/23/15-а. Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїй постановах від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 28.03.2018 у справі № 333/2072/17 (2а/333/122/17) та від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17.

Як вже зазначалося, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 11.01.1993 року.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1(з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, за змістом вказаного пункту Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Судом встановлено, що факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується довідкою, підписаною командиром військової частини НОМЕР_3 полковником ОСОБА_2 від 03.05.2018 року № 116, в якій зазначено наступне: «В архівних документах військової частини НОМЕР_4 про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 є наступні дані:

у наказі командира частини НОМЕР_4 № 125 від 05.10.1987 значиться: вважати таким, що тимчасово прибув у частину та у службове відрядження військовослужбовець військової частини НОМЕР_5 м. Золочів рядовий ОСОБА_1 (та у наказі) для проходження військового стажування у 2 роту, з 5 жовтня по 17 жовтня 1987 рок. Підрозділ дислокувався у п/т «Сказочный», забезпечував охорону Чорнобильської АЕС та його режимних приміщень (так у наказі);

у наказі командира частини НОМЕР_4 № 139 від 17.10.1987 значиться: вважати таким, що військовослужбовець рядовий ОСОБА_1 , якій проходи військове стажування, 16 жовтня 1987 вибув у військову частину НОМЕР_5 м. Золочів.

Також, в матеріалах справи міститься довідка Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України м. Славутич від 19.07.2017 року № 143, наступного змісту:

«В архівних документах військової частини НОМЕР_4 про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 (так в алфавітній книзі) є наступні дані:

наказом командира частини НОМЕР_4 № 178 від 02.12.1987 молодший сержант ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу частини стрільцем учбового пункту з 30.11.1987 року.

наказом командира частини НОМЕР_4 № 3 від 05.01.1988 молодший сержант ОСОБА_1 стрілець учбового пункту був призначений на посаду командиром відділення 8-ї роти. Підрозділ постійно дислокувався у с. Полесское, забезпечував охорону ділянки периметру 10-ти км. зони відчуження ЧАЕС на межі: пос. Заполье, пос. Стечанка, пос. Ольшанка, полустанок Павловичи, пос. Боровичи, хутор ОСОБА_3 (так у наказі);

наказом командира частини НОМЕР_4 № 100 від 27.04.1989 сержант ОСОБА_1 командир відділення 8-ї роти був звільнений у запас по закінченню строку служби з 27.04.1989 року.»

Довідкою № 71 від 02.08.2000 року, яка підписана командиром військової частини НОМЕР_3 полковником ОСОБА_4 та начальником фінансової служби ст. лейтенантом ОСОБА_5 , підтверджено, що ОСОБА_1 працював з 02.12.1987 року по 27.04.1989 року у населених пунктах зони відчуження, а саме у с. Россоха, Полесское, Заполье, Стечанка, Ольшанка, Павловичи та отримав дозу радіаційного опромінення 2,372 Бер.

До матеріалів справи долучений військовий квиток серії НОМЕР_6 , який виданий Верхньодніпровським районним військовим комісаріатом 08.04.1987 року на ім`я ОСОБА_1 . На сторінці 24 зазначеного військового квитка міститься наступний запис (мовою оригіналу):

«Период службы с 2.12.87 г. по 31.12.87 г. засчитывается в трудовой стаж на льготных условиях: один месяц за три месяца. Основание: ПСМ СССР и ВЦСПС № 665-195 от 05.06.86 г.».

Пунктом 8 постанови Ради міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» № 665-195 від 05.06.1986 року, встановлено, що (мовою оригіналу):

«а) время работы работников, непосредственно занятых на ликвидации последствий аварии и предотвращения загрязнения окружающей среды в 30-километровой зоне Чернобыльской АЭС, засчитывается в трехкратном размере в стаж, дающий право на льготную пенсию по Списку № 1, утвержденному постановлением Совета Министров СССР от 22 августа 1956 года № 1173;

б) рабочим и служащим, получившим профессиональное заболевание на работе по ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС, назначаются льготные пенсии по старости по Списку № 1 независимо от продолжительности работы во вредных условиях труда;

в) время работы в 30-километровой зоне Чернобыльской АЭС военнослужащим и военным строителям военно-строительных отрядов и частей, а также военнообязаным, призванным на сборы, засчитывается в трудовой стаж и в стаж, дающий право на льготную пенсию по Списку № 1, в трехкратном размере;

г) лицам офицерского состава, прапорщикам, мичманам и военнослужащим сверхсрочной службы, а также лицам начальствующего и рядового состава органов внутренних дел время работы в 30-километровой зоне Чернобыльской АЭС засчитывается в выслугу лет, дающую право на пенсию, - один месяц службы за три месяца.»

Таким чином, суд вважає, що наявні в матеріалах справи документи підтверджують перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 02.12.1987 року по 31.12.1987 року, що становить більше 14 днів у 1987 році.

При цьому, трудовою книжкою серії НОМЕР_7 , підтверджено наявний у ОСОБА_1 загальний трудовий стаж 31 рік 03 місяці 19 днів, у тому числі за Списком № 1 7 років та Списком № 2 - 19 років 0 місяців 3 дні.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом № 796-XII, зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 9 років.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС 2 категорії, що відповідно підтверджує факт його роботи у зоні відчуження з 05.10.1987 року по 17.10.1987 року і з 02.12.1987 року по 31.12.1987 року - не менше 14 календарних днів, та є достатньою підставою для призначення пільгової пенсії, передбаченої частиною першою статті 55 Закону № 796-XI, тому відмова в призначенні позивачу пенсії відповідно до частини першої статті 55 Закону № 796-XII, яка викладена в рішенні від 25.05.2018 року № 654/03-12/12, є протиправною.

Суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.05.2018 року № 654/03-12/12, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію відповідно до частини першої статті 55 Закону України № 796-XII, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, зі зниженням пенсійного віку на 9 років, з врахуванням періоду участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 05.10.1987 року по 17.10.1987 року і з 02.12.1987 року по 31.12.1987 року, з моменту звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме: з 11.05.2018 року.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 704,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 09.07.2018 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 72, 77, 139, 241 - 246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 9 років відповідно до ст. 55 «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку на 9 років, відповідно до вимог ст. 55 «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком, а саме: з 11.05.2018 року.

В задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку на 9 років з 03.05.2018 року відповідно до вимог ст. 55 «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Горбалінський