Справа № 1340/3522/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3522/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп'як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10) у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, виплати перерахованого та виплати пенсії в подальшому з врахуванням розміру 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016;

- зобов`язати відповідача перерахувати пенсію та виплачувати пенсію в подальшому з врахуванням розміру 90 відсотків відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобовязання відповідача подати у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що для перерахунку пенсії позивачу мають застосовуватися норми Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, що визначають її розмір у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, які діяли на момент первинного призначення пенсії. Розмір призначеної пенсії в процентному відношенні відповідних сум грошового забезпечення не може бути зменшений навіть при зміні діючого законодавства з огляду на конституційні норми щодо незворотності дії нормативно-правових актів у часі.

Ухвалою суду від 09 серпня 2018 року відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідачем через канцелярію суду 30.08.2018 року за вх.№27173 подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач стверджує, що ним перераховано пенсію ОСОБА_1, виходячи з 70 % розміру грошового забезпечення позивача, оскільки на момент виникнення у позивача прав на перерахунок пенсії 01.01.2016 року встановлений максимальний розмір пенсії, зокрема 70 % відповідних сум грошового забезпечення. При цьому посилається на те, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»внесено зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивачем через канцелярію суду 20 вересня 2018 року подано відповідь на відзив, в якому він посилається на те, що Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачає перерахунок пенсій виключно у звязку зі зміною розміру хоча одного з видів грошового забезпечення, або у звязку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а не у звязку зі зміною умов призначення та обчислення пенсій за вислугу років.

03.10.2018 суд перейшов до письмового провадження.

Суд, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

01.09.2000 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ ( далі Закон №2262-ХІІ) у розмірі 85 % грошового забезпечення.

Відповідно до повідомлення про розмір пенсії (а.с.32) основний розмір пенсії позивача становить 90% грошового забезпечення (вислуга років 32-33).

Позивачем направлено начальнику ГУПФУ у Львівській області запит на отримання інформації з проханням надати документи : копію висновку ГУ МВС України у Львівській області про призначення йому первинної пенсії у 2000 році, завірені розрахунки ПФ про розмір призначеної йому пенсії станом на 31.12.2012 року, 31.12.2015 року, 31.12.2016 року, 31.12.2017 року, 30.04.2018 року.

23.05.2018 року відповідачем на вказаний запит направлено позивачу лист №9497/02.02.-06, яким позивачу надано копії документів вказаних у зверненні документів разом з розпорядження про перерахунок пенсії з 01.04.2018 року, та повідомлено про неможливість завірення таких документів, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено такої можливості.

Згідно долученої копії перерахунку пенсії, відповідачем вказано про те, зо з 01.04.2018 року основний розмір пенсії позивача становить 70% грошового забезпечення.

27 червня 2018 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про здійснення перерахунку, проведення виплати перерахованого та виплати в подальшому йому пенсії з врахуванням встановленого під час її призначення розміру 90% відповідної суми грошового забезпечення з моменту виникнення у нього обовязку на перерахунок пенсії тобто з 01.01.2016 року.

Листом від 20.07.2018 року № 3051/Г-20/07.05-06 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що Пенсійним фондом проведено перерахунок пенсії за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції чинній на дату перерахунку пенсії, тобто максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ч.2 ст.13 вказаного Закону, у розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії з 90% на 70 % відповідної суми грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спір у даній справі виник з приводу правомірності перерахунку розміру пенсії, виходячи з визначення його максимального розміру у відповідності до умов, передбачених частиною другою статті 13 Закону №2262-XII.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008(далі Порядок №45) встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорії військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із веденням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Так, розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку № 45 та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11. 2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року, отже відповідачем не обмежується розмір пенсій, а приводиться у відповідність до інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII (далі Закон №1166-VII), який набрав чинності в цій частині 01.05.2014, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в наступній редакції: «максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів».

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Суд зазначає, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10.12.2013 № 21-420а13 та № 21-348а13, від 17.12.2013 № 21-445а13, від 19.06.2017 №583/2264/17 та Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 №523є4930/15-а, від 27.02.2018 №642/3284/17 та враховується при вирішенні цієї справи відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону № 2262-ХІІ максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосувати норми частини другої статті 13 Закону №2262-XII в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії.

Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент звільнення). Зміна пенсійним органом під час проведення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років розміру пенсії з обмеженням максимального розміру такої 70 % відповідних сум грошового забезпечення, є протиправною.

ГУ ПФУ у Львівській області з 01.01.2016 не проведено перерахунок пенсії за вислугу років позивачу, відповідно до якого сума грошового забезпечення склала 90% грошового забезпечення.

Така бездіяльність відповідача порушила право позивача на одержання пенсії, перерахованої з 01.01.2016 в розмірі 90% грошового забезпечення.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів на підтвердження обставин, зазначених у відзиві на позовну заяву в частині не здійснення перерахунку пенсії в розмірі 90 % грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що має місце бездіяльність відповідача щодо здійснення з 01.01.2016 перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88% грошового забезпечення, яка не відповідає визначеним частиною 2 статті 2 КАС України критеріям поведінки субєкта владних повноважень у спірних правовідносинах.

Тому таку бездіяльність слід визнати протиправною, задовольнивши першу позовну вимогу як обґрунтовану.

Позовна вимога в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016, виходячи із розрахунку 90 відсотків грошового забезпечення та виплатити позивачу пенсію, є похідною від першої, тому з метою належного та ефективного захисту прав позивача, керуючись пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення такої.

Стосовно позовної вимоги щодо зобовязання відповідача виплачувати в подальшому пенсію в розмірі 90 % грошового забезпечення, суд зазначає, що така позовна вимога стосується можливого порушення права позивача на майбутнє, тому є передчасною та задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління ПФУ в області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, з моменту набрання ним законної сили, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, законодавцем передбачено право, а не обов'язок суду встановлювати такий вид судового контролю за виконанням рішення суду.

Враховуючи наведене, на переконання суду, відсутні підстави для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду у даній адміністративній справі.

Оцінюючи зібрані по справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) щодо не проведення виплати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2, 79052, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перерахованої пенсії у розміру 90 % відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року; Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) провести ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2, 79052, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перерахунок та виплату перерахованої пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2016 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області пропорційно до задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704, 80 грн, сплаченого за квитанцією №2 від 07.08.2018 року.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) щодо не проведення виплати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2, 79052, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перерахованої пенсії у розміру 90 % відповідної суми грошового забезпечення з 01.01.2016 року.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) провести ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2, 79052, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перерахунок та виплату перерахованої пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) за рахунок бюджетних асигнувань 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2, 79052, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 11.10.2018 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна