Справа № 814/930/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
У Х В А Л А

11 жовтня 2018 р.

м.Одеса

Справа № 814/930/18

Суддя П’ятого апеляційного адміністративного суду Осіпов Ю.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарун» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання неправомірними дій, скасування наказу, податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року адміністративний позов ТОВ «Фарун» задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 19.12.2017р. №5. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

24.07.2018 року представник ГУ ДФС у Миколаївській області на вказане рішення суду 1-ї інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, з підстав не сплати судового збору, та ухвалою від 12.09.2018 року – повернуто апелянту, у зв’язку з невиконанням ухвали від 31.07.2018 року.

26.09.2018 року на вказане рішення суду 1-ї інстанції представник ГУ ДФС у Миколаївській області повторно подав апеляційну скаргу.

Однак, ця апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.295 КАС України, а саме: апелянтом пропущено строк для подання апеляційної скарги на рішення та одночасно подано клопотання про поновлення строків на оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваного рішення апелянтом отримано 17.07.2018р., що підтверджується поштовим повідомленням, однак апеляційна скарга подана 26.09.2018р., т.б. більш як через два місяці та, відповідно, із пропуском встановленого законодавством 30-ти денного строку для подання апеляційної скарги на рішення.

Так, як вбачається з клопотання апелянта про поновлення строків, представник ГУ ДКСУ у Миколаївській області посилається на своє право на апеляційне оскарження, одночасно зазначаючи, що перша апеляційна скарга була подана у встановлений законодавством строк та повернута з причин не слати судового збору.

Разом з тим, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють контролюючий орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору.

При цьому, слід звернути увагу, що аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема, у своїх ухвалах від 16.05.2018 року по справі №820/3345/17, від 15.05.2018 року по справі №826/10848/16.

А як слідує із приписів ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Таким чином, так як апеляційна скарга подана із значним пропуском встановленого законодавством строку, на даний час є усі законні підстави залишити апеляційну скаргу без руху та надати апелянту 10-тиденний строк для усунення зазначених недоліків.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, апелянтом, в порушення вимог ст.296 КАС України, також не надано документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги та одночасно подано клопотання про звільнення сплати судового збору у зв’язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України та ч.1,2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

До того ж, відповідно до ч.1 ст.133 КАС України, звільнення від сплати чи відстрочення стороні сплату судового збору є правом, а не обов’язком суду.

Також, відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015р. №484-VІІІ зобов’язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. №3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015р. №2 судам роз'яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

При цьому, слід звернути увагу, що аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України, зокрема, у своїх рішеннях від 15.09.2015р. по справам №К/800/40595/15, №К/800/40445/15, №К/800/40563/15, №К/800/40529/15, від 16.09.2015р. по справі №К/800/40673/15, від 17.10.2017р. по справі №К/800/26811/17, від 25.10.2017р. по справі №К/800/34377/17.

За таких обставин, клопотання апелянта не підлягає задоволенню, а тому апеляційна скарга, відповідно до вимог ст.298 КАС України, має бути залишена без руху.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подачу цієї апеляційної скарги на постанову суду 1-ї, судовий збір сплачується у розмірі 150% від тієї суми, яку слід було сплатити до суду 1-ї інстанції.

Виходячи з того, що до суду 1-ї інстанції слід було сплатити 5132,74 грн. (3370,74 грн. за майнову вимогу заявлену суб’єктом владних повноважень або юридичною особою 1,5% ціни позову (ціна позову 201 301 грн.), але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та 1762 грн. за вимогу немайнового характеру заявлену суб’єктом владних повноважень або юридичною особою – 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб), то до суду 2-ї інстанції за подачу апеляційного скарги, у даному випадку слід сплатити 7699,12 грн. на рахунок №1007 отримувач: УК в м. Одесі/Приморський р-н./22030101 банк отримувач: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998; та надати до суду оригінал квитанції про його сплату.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.296 цього Кодексу, застосовуються положення ст.169 цього Кодексу.

Таким чином, зазначену апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, з наданням апелянту 10-денного строку для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 298 КАС України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань Головного управління ДФС у Миколаївській області - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати апелянту 10-денний строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Осіпов