Справа № 0640/4386/18
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4386/18

категорія 5.6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Богунського району м. Житомира щодо відмови у поновленні його права на 50% знижку з оплати житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій;

- зобов'язати відповідача поновити його та членів його родини право на отримання пільги у вигляді 50% знижки з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 21 серпня 2018 року;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Богунського району м. Житомира надати газо-, водо-, тепло-, та електропостачальним підприємствам, та приватному підприємству "КВЖРЕП №8" (м. Житомир, вул. Київська, 43) інформацію щодо його та членів його родини права на отримання пільги у вигляді 50-відсоткової знижки на оплату послуг, що постачаються даними підприємствами та організаціями.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що в період проходження служби в податковій міліції ДПА в Житомирській області та після виходу на пенсію з 30.12.2005 користувався пільгами, передбаченими ст.22 Закону України «Про міліцію» та отримував пільги по сплаті комунальних послуг у розмірі 50% відповідно до вказаного Закону. Однак, з 07 листопада 2015 року, у звязку із набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію», був виключений з Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків та позбавлений права на пільги. Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його право на використання пільги наданої йому безстроково.

Ухвалою судді від 11 вересня 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

26 вересня 2018 року представником відповідача через канцелярію суду подано письмовий відзив №4206/13 від 25.09.2018 на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю. Зазначив, що особи, які мали право на пільги згідно до Закону України «Про міліцію» з 07.11.2015 втратили право на них, оскільки відповідно до розділу 9 Закону України «Про національну поліцію» пільги на житлово-комунальні послуги міліціонеру на пенсії не передбачені. Крім того вказав, що позивач може звернутися до управління за призначенням житлової субсидії, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 31.12.2005 є пенсіонером податкової міліції Державної податкової адміністрації у Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років.

До 07.11.2015 ОСОБА_1 перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги та користувався встановленою довічно 50-відсотковою знижкою за користування послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, постачання холодної води, гарячої води, водовідведення, електропостачання, газопостачання на плиту, централізоване опалення та вивезення побутових відходів.

21.08.2018 позивач, дізнавшись про зняття його з обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Богунського району із заявою, в якій просив поновити право на 50-ти відсоткову знижку з оплати житлово - комунальних послуг та послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (а.с.11).

Листом №К-256 від 28.08.2018 Управління праці та соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради відмовило позивачу у відновленні його прав на 50-процентну знижку плати за користування житлово-комунальними послугами, як «міліціонеру на пенсії», у зв'язку із втратою чинності з 07 листопада 2015 року Закону України «Про міліцію».

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Основного Закону передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою ст. 22 Закону України «Про міліцію» № 565-XII від 20 грудня 1990 року (далі - Закон № 565-XII ), в редакції чинній до 01.01.2008 року, працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

При цьому частина 6 статті 22 встановлювала, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом.

Однак, 01.01.2008 року, у зв'язку із прийняттям Закону України від 28.12.2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», частина 4 ст. 22 Закону № 565-XII встановлювала, що працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, в межах норм, встановлених законодавством.

Разом з тим, частина 7 статті 22 вказаного Закону, встановлювала, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом, за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнані неконституційними зміни, внесені Законом України від 28.12.2007 року № 107-VI, а тому з 22 травня 2008 року відновила дію редакції цих частин, яка діяла до 01.01.2008 року.

З 01.04.2014 року, відповідно до приписів Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року, частина 4 статті 22 Закону України «Про міліцію» викладена в новій редакції, відповідно до якої працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, в межах норм, встановлених законодавством. Так само викладена в новій редакції і частина 7 статті 22 Закону України «Про міліцію», відповідно до якої за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом, за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Зазначені зміни неконституційними не визнавались.

Натомість, 04 червня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №389 (набрала чинності 1 липня 2015 року), якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Приписами пункту 2 вказаного Порядку визначено, що його дія поширюється, зокрема, на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію» (у тому числі звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції).

Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року №36 до пункту 2 зазначеного Порядку було внесено зміни та виключено слова «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні).

Разом з тим, з 07 листопада 2015 року у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII (далі Закон № 580-VIIІ), втратив чинність Закон N 565-XII, внаслідок чого особи, які користувалися пільгами згідно із Законом N 565-XII, з 7 листопада 2015 року втратили право на пільги.

Аналогічна позиція викладене в постанові від 20.02.2018 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (справа №484/655/16-а)

Також, слід зазначити, що з 29.12.2015 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 року № 900-VIIІ, пункт 15 розділу ХІ Закону № 580-VIIІ був доповнений абзацом другим відповідно до якого за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських та членів їх сімей.

Окрім того, розділ ІХ Закону № 580-VIIІ не передбачає у поліцейських, колишніх поліцейських та у членів їх сімей, таких пільг, як 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, в межах норм, встановлених законодавством.

З огляду на викладене, наведеною нормою прямо закріплено відсутність можливості збереження за пенсіонерами МВС та членами їхніх сімей лише тих пільг, які наразі передбачені Законом № 580-VIIІ для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно, аналіз змісту Закону № 580-VIIІ дає підстави вважати, що даний правовий акт не містить норм, які б передбачали пільги на житлово-комунальні послуги.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов'язання відповідача поновити позивачу та членам його сім'ї 50% знижку з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 21.08.2018.

Отже, з 07.11.2015 року посилання позивачем на Закон № 565-XII застосуванню не підлягає, оскільки суперечить приписам Закону України «Про Національну поліцію», який у свою чергу не передбачає пільг, які були встановлені ст. 22 Закону №565-XII

Щодо тверджень позивача стосовно довічно наданих пільг, зокрема 50-ти відсоткову знижку по сплаті за користування житлом та комунальні послуги слід вказати наступне.

Одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З цього приводу, судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена у рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Одночасно суд зауважує, що передбачені законами соціально-економічні права, зокрема пільги на сплату комунальних послуг із 50% знижкою не є абсолютними та механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема із прийняттям та набранням чинності нормативно-правових актів.

Відтак, Закон № 580-VIII в частині втрати чинності Закону № 565-XII не скасовувався та не змінювався, є діючим, Конституційним судом України не визнаний неконституційним, а зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Згідно пункту 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно, проаналізувавши викладене, суд знаходить правомірним виключення позивача з числа пільговиків з 07.11.2015 року, оскільки втрата чинності Закону №565-XII відбулась внаслідок набрання чинності Законом № 580-VIIІ, натомість суд вважає за можливе, наголосити, що позивач не обмежений у праві, за наявності певних обставин, скористатись можливістю оформлення субсидій, про що також не заперечується відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для надання позивачу пільг на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки вказані пільги не передбачені чинним законодавством, зокрема Законом України "Про Національну поліцію", а тому із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов