Справа № 686/22130/18
Суддя: Чевилюк З. А.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу № 686/22130/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 600530 від 15.09.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 15.09.2018 року о 23 год. 52 хв., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Прибузькій в м. Хмельницькому, неподалік будинку № 31, в порушення п.8.7.3. Правил дорожнього руху України, не зупинився на заборонний жовтий сигнал світлофору, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, та продовживши рух, проїхав регульований пішохідний перехід, чим здійснив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою суду від 20 вересня 2018 року по справі відкрито провадження.

У встановлений в ухвалі строк від відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, де він не погодився з позовом та вважає постанову про накладення адміністративного стягнення законною.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених у позовній заяві. ОСОБА_3 патрульної поліції направив уповноваженого представника, який позов не визнав та просив відмовити у його задоволені. Суду представлено результат відеофіксації адміністративного правопорушення 15.09.2018 року, огляд якого здійснено в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 вересня 2018 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАВ № 600530 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн..

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин..

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оскільки позивачем на думку відповідача було вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчиненняадміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчиненняза результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Підсумовуючи наведене слід дійти висновку, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними та неаргументованими, оскільки позивач помилково тлумачить рішення Конституційного суду України на свою користь.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме: фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Відповідно до змісту п. 8.7.3. (в, ґ ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі - Правила дорожнього руху) сигнали світлофора мають такі значення: в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.(п.8.10 Правил дорожнього руху). Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.(п.8.11 Правил дорожнього руху)

Відповідальність за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у виді штрафу за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Прибузькій в м. Хмельницькому, неподалік будинку № 31, в порушення п.8.7.3. Правил дорожнього руху України, не зупинився на заборонний жовтий сигнал світлофору, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, та продовживши рух, проїхав регульований пішохідний перехід.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що перемикання сингалу світлофора з миготливого зеленого на жовтий відбулося на границі дорожнього полотна з розміткою пішохідного переходу. Події відбувались о 23 год.52 хв. Погодні умови дозволяли позивачу здійснити гальмування.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.(п.1.5 Правил).

Враховуючи наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні зазначеного порушення доведена належними та допустимим доказами, а тому доводи останнього про свою невинуватість суд вважає безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що законність постанови у справі про накладення адміністративного стягнення ЕАВ № 600530 від 15.09.2018 року щодо ОСОБА_4 доведена, підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності наявні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позовуОСОБА_1 до ОСОБА_3 Патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 600530 від 15.09.2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд в 10-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1,м.Хмельницький,вул..Транспортна 25/1.

Відповідач:Департамент патрульної поліції м.Київ, вул..Ф.Ернста,3, код 40108646.

Суддя: