Справа № 1740/1952/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2018 року м. Рівне №1740/1952/18

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Рожко З.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_2, представник ОСОБА_3,

відповідача: представник ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом, з урахуванням заяви про часткову зміну предмету позову, збільшення позовних вимог, до відповідача, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів від 06.06.2018 №605 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», від 08 серпня 2018 року №111 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач перебував на службі в органам МВС України з 2006 року. З 16 червня 2017 року проходив службу в Національній поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУ НП в Рівненській області. 11 червня 2018 року позивачу надійшло повідомлення з ГУ НП в Рівненській області від 08.06.2018 року №1431/116/12/02-2018 про те, що наказом ГУ НП в Рівненській області від 08.06.2018 року №111 о/с його звільнено зі служби в Національній поліції відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Підставою для видання цього наказу став наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 06.06.2018 №605 «про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Позивач уважає, що такі накази прийняті в порушення вимог Дисциплінарного статуту ОВС, отже вони є протиправними та суперечать вимогам закону, оскільки з наказами його не ознайомили, службове розслідування, яке передувало прийняттю спірних наказів проведено не обєктивно, неповно, з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, а його висновки є необґрунтованими та безпідставними. Дисциплінарного проступку позивач не вчиняв, станом на 08.06.2018 його не притягнуто до відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння. Крім того, згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 24.07.2018 року у справі №570/2686/18, відносно позивача закрито справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В звязку з викладеним просить визнати протиправними та скасувати зазначені накази, поновити на посаді та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнав та вказав, що 04.06.2018 о 02.50 на 151 км. автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, екіпажем «АЗОВ 0208» зупинено автомобіль марки ВМW 320, н.з. LTJRE 509, під керуванням водія оперуповноваженого відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 за наявною інформацією про керування водієм даного транспортного засобу в стані алкогольного спяніння. За наслідками отриманої інформації відповідачем призначено та проведено службове розслідування в ході якого встановлено, що позивач своїми діями вчинив проступок, несумісний з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. Такі дії виразилися у негідній поведінці в позаслужбовий час, перебування з ознаками алкогольного спяніння, що повязано з керування транспортним засобом. Службове розслідування проведено з дотриманням вимог чинного законодавства та з урахуванням всіх обставин справи. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому, з посиланням на норми Кодексу України про адміністративні правопорушення та Постанову КМУ №1103 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду», стверджує, що доказів перебування його в стані алкогольного спяніння за кермом транспортного засобу у відповідача були відсутні, отже позивач дисциплінарного проступку не вчиняв, а відеозапис та рапорти працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення не є законними засобами доказування факту алкогольного спяніння. В звязку з чим уважає відзив на позов необґрунтованим.

Заперечень на відповідь на відзив відповідач не подав.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

11.09.2018, через відділ документального забезпечення суду, позивачем подана заява про часткову зміну предмету позову, збільшення позовних вимог.

19.09.2018, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, заява позивача про часткову зміну предмету позову, збільшення позовних вимог від 11.09.2018 прийнята до розгляду.

Відповідач зазначив, що відзив на вказану заяву подавати не буде.

19.09.2018, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання учасників справи про виклик свідків, розгляд справи відкладений на 10.10.2018 на 14:50год.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позицію, викладену у позові, заяві про часткову зміну предмету позову, збільшення позовних вимог, відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві.

В судове засіданні не зявились свідки, викликані за клопотанням відповідача, на що представник відповідача вказав на відсутність потреби у їх показах, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів, просив розглянути справу за відсутності його свідків.

Позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду справи за відсутності свідків відповідача.

Суд, врахував пояснення представника відповідача та ухвалив розглянути справу за відсутності свідків відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він працює фельдшером закладу охорони здоровя КЗ «РОЦПЗН». В його обовязки входить оформлення відповідних документів для подальшого проходження медичного огляду. Медичний огляд здійснює відповідний лікар. Він не памятає точно числа, коли був позивач на медичному огляді, оскільки за зміну щоразу він приймає близько 40 різних документів щодо медичних оглядів. Але памятає, що була ніч, коли приїхали працівники патрульної служби із позивачем. Вони надали йому направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Однак він відмовився його реєструвати, оскільки воно було неналежним чином оформлене, зокрема, не було встановлено особу, зокрема не вказано паспортних даних особи, яка має пройти такий огляд. Потім працівники поліції кудись поїхали, а коли повернулись, то направлення було вже оформлене правильно і він його прийняв. Медичний огляд позивача здійснював лікар. На запитання чи був він присутній під час огляду лікарем позивача, свідок зазначив, що не памятає. Водночас вказав, що зовні позивач поводив себе спокійно, однак свідок з ним не спілкувався. Більш конкретно свідок вказати нічого не міг, бо пройшов значний період часу, тому деталей він не памятає.

Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, свідка, встановивши обставини справи та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд виходить з такого.

Обставини щодо проходження позивачем служби в органах МВС України з 2006 та з 16.06.2017 по 11.06.2018 в Національній поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУ НП в Рівненській області визнаються всіма учасниками справи. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому з врахуванням вимог ч.1 ст.78 КАС України, такі обставини не підлягають доказуванню.

04.06.2018 наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області №1026 призначено службове розслідування за фактом зупинення 04.06.2018 о 2:50год. на Н25 автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, 151км, екіпажем «АЗОВ 0208» автомобіля марки ВМW 320, н.з. LTJRE 509, під керуванням водія оперуповноваженого відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, за наслідком якої відносно останнього складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР №256332 від 04.06.2018 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанова по ч. 1 ст. 126 КУпАП (серія ВР№ 345423 від 04.06.2018).

06.06.2018 комісія, яка проводила службове розслідування, прийшла до висновку про те, що за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 № 3460-IV, що виразилось у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, керуючись статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію», статтями 2, 4, 12, 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, оперуповноваженого відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 слід звільнити зі служби в Національній поліції на підставі ч. 1 п. 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

06.06.2018 наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області №605 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 № 3460-IV, що виразилось у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, керуючись статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію», статтями 2, 4, 12, 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, оперуповноваженого відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 слід звільнено зі служби в Національній поліції на підставі ч. 1 п. 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

08.06.2018 наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області №111 о/с «По особовому складу», відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 6 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам суд виходить з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначений Законом України «Про національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі, по тексту рішення, Закон №580).

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст.3 Закону №580).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч.1 ст.17 Закону №580).

Згідно із вимогами частин 1, 4 статті 18 Закону №580, поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

За змістом частин 1, 2 статті 19 Закону №580, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону№580 встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із пунктом 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901-VIII, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції», поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» №3460-ІУ від 22.02.2006 (далі по тексту Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Службова дисципліна в розумінні Дисциплінарного статуту, це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, а дисциплінарний проступок, це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст.ст. 1, 2 Статуту).

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст.5).

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до статті 8 Дисциплінарного статуту, начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником.

Старші за званням та посадою в усіх випадках зобов'язані вимагати від молодших дотримання службової дисципліни, зокрема, правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

Пунктом 8 ст. 12 Статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни на осіб рядового і начальницького складу може накладатись таке дисциплінарне стягнення, як «звільнення з органів внутрішніх справ».

Порядок накладення дисциплінарних стягнень регламентується ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ, як вид стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, з метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення, розроблено та затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, яка затверджена наказом МВС України від 12.03. 2013 року №230, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.04. 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція).

У відповідності до п. 2.1 вказаної Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно із п. 2.5. розділу II Інструкції, підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (п. 2.6. розділу II Інструкції).

Доводи позивача про те, що він не був ознайомлений під підпис із наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, не володів інформацією щодо результатів службового розслідування, суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказ відповідача №605 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» прийнятий 06.06.2018, а наказ по особовому складу про звільнення №111 о/с 08.06.2018.

В цей же день, 08.06.2018 Головним управлінням Національної Поліції в Рівненській області на адресу позивача направлено повідомлення №1431/116/12/02-2018. За змістом вказаного повідомлення, відповідач повідомив позивача про його звільнення зі служби та вимагав його прибуття до управління кадрового забезпечення для ознайомлення зі змістом наказу і отримання трудової книжки та витягу з наказу ГУНП від 08.06.2018 №111 о/с.

Вказане повідомлення було отримане позивачем особисто 11.06.2018.

Із викладеного слідує, що позивач був обізнаний щодо наявності наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, який став підставою для видання наказу про звільнення по особовому складу.

Крім того, про те, що позивачу було відомо про наявність наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 06.06.2018 №605, вбачається також із змісту адміністративного позову, в якому позивач стверджує, що йому не було доведено зміст наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та не вручено його копію.

Суд звертає увагу на те, що права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією України, які не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ст.22 Конституції України).

Так, частиною 10 статті 62 Закону №580, поліцейським гарантовані права, а саме поліцейські: 1) забезпечується належними умовами для виконання покладених на нього службових обов'язків; 2) отримує в органах поліції в установленому порядку інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, та матеріали, необхідні для належного виконання покладених на нього обов'язків; 3) користується повноваженнями, передбаченими цим Законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу; 4) своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України; 5) у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства; 6) захищає свої права, свободи та законні інтереси всіма способами, що передбачені законом; 7) під час виконання поліцейських повноважень користується безоплатно всіма видами громадського транспорту міського, приміського і місцевого сполучення (крім таксі), а також попутним транспортом. Поліцейські, які виконують повноваження поліції на транспортних засобах, крім того, мають право на безоплатний проїзд у поїздах, на річкових і морських суднах. Під час службових відряджень поліцейські мають право на позачергове придбання квитків на всі види транспорту і розміщення в готелях при пред'явленні службового посвідчення та посвідчення про відрядження; 8) може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов'язків та своїх професійних, особистих якостей.

При цьому, суд наголошує, що кожна особа має належно користуватися наданими йому правами і має бути готова до того, що внаслідок неналежного користування цими правами, для неї можуть настати негативні наслідки.

Покликання позивача на те, що він не знав та не був ознайомлений під підпис із спірними наказами відповідача і є ті негативні наслідки, які настали внаслідок неналежного користування своїми правами, оскільки позивач достеменно знав про їх наявність ще 11.06.2018, однак не прибув до відділу кадрів відповідача для ознайомлення.

Позаяк суд уважає за необхідне зауважити, що відсутність підпису позивача про його ознайомлення із спірними наказами ще не свідчить про протиправність їх прийняття та не спростовує факту встановленого порушення, на підставі якого вони були прийняті.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що чинним законодавством не встановлено обовязку відповідача ознайомлювати особу, щодо якої проведено службове розслідування із його висновками. Таке ознайомлення проводиться виключно за письмовим рапортом особи щодо якої проводиться таке службове розслідування (п.6.2.2, 6.3.5. Наказу МВС від 12.03.2013 №230). Тобто, це право залишено, в даному випадку, позивачу, який на власний розсуд приймає рішення чи знайомитись із матеріалами службового розслідування чи ні. Відповідач зазначає, що такого рапорту від позивача не надходило, доказів зворотного позивачем суду не надано та судом в ході розгляду справи не встановлено.

Твердження позивача про те, що службове розслідування відносно нього проведено не обєктивно, неповно, з порушенням вимог чинного законодавства, без урахування усіх обставин справи, за відсутності його безпосереднього керівника є неприйнятними, зважаючи на наступне.

Висновком службового розслідування встановлено, що 04.06.2018 о 02.50 на 151 км. автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, екіпажем «АЗОВ - 0208» зупинено автомобіль марки BMW 320, н.з. LTJRE 509, під керуванням водія оперуповноваженого відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 за наявною інформацією про керування водієм даного транспортного засобу в стані алкогольного сп'яніння.

Під час перевірки документів встановлено, що ОСОБА_2 перебував з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

На водія ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР №256332 від 04.06.2018 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 345423 від 04.06.2018 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом без реєстраційних документів та документів на право керування), протокол про адміністративне затримання.

ОСОБА_2 перебував в цивільному одязі, без зброї, не на службі.

На час завершення службового розслідування остаточне рішення за результатом розгляду протоколу судом не прийнято.

Також встановлено, що на місці події ОСОБА_2 проявив нещирість та відмовився від надання будь-яких усних чи письмових пояснень, посилаючись на права, визначені ст. 63 Конституції України.

Опитана з даного приводу інспектор роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП НП України, лейтенант поліції ОСОБА_6 повідомила, що 04.06.2018 спільно із поліцейським роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП НП України старшим сержантом поліції ОСОБА_5 перебували на чергуванні по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Цього ж дня, проїжджаючи на автодорозі Н25 Городище - Рівне - Старокостянтинів, 151 км., приблизно о 02.50 помітили автомобіль марки BMW-320 н.з. LTJRE 509, водій якого підозріло поводив себе на дорозі та порушував п. 2.9. В) ПДР. В подальшому були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольорів і подано звуковий сигнал для зупинки транспортного засобу, на що водій відразу відреагувавши, зупинився. Після зупинки та спілкуванні стало відомо, що автомобілем керував оперуповноважений відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_2.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_2 було помітно, що останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, а тому останньому запропоновано пройти обстеження на встановлення стану алкогольного спяніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що водій в присутності двох свідків категорично відмовився. Також, при спілкуванні з водієм встановлено, що він являється працівником поліції ОСОБА_1 ГУНП.

Під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_2 перешкоджав поліцейським виконувати свої службові обовязки. ОСОБА_2 поводив себе зухвало та зверхньо по відношенню до поліцейських. Одночасно, ОСОБА_2, усвідомлюючи, що він є поліцейським, намагався вплинути шляхом пропонування «вирішити питання». В подальшому, про дану подію повідомлено УПП та ГУНП в Рівненській області, а відносно водія складено адміністративні матеріали.

Аналогічне пояснення надав поліцейський роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП НП України, старший сержант поліції ОСОБА_5

Опитаний свідок даної події гр. ОСОБА_8, житель м. Рівне пояснив, що 04.06.2018 на 151 км. автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, приблизно о 03.00 він був запрошений працівниками УПП в Рівненській області ДПП НПУ у якості свідка при оформленні адміністративних матеріалів стосовно гр. ОСОБА_2.

В його присутності ОСОБА_9 запропоновано пройти обстеження на встановлення стану алкогольного спяніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що водій в його присутності категорично відмовився. Під час спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_10 було помітно, що останній перебуває з явними ознаками алкогольного спяніння.

Пояснення аналогічного змісту надав інший свідок вказаної події гр. ОСОБА_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_1.

Опитана з даного приводу інспектор сектору кадрового забезпечення ОСОБА_1 ГУНП майор поліції ОСОБА_11 повідомила, що в її функціональні обовязки входить ведення кадрової роботи ОСОБА_1 Щотижня на додаткових заняттях зі службової підготовки постійно ведеться загальна профілактична робота з особовим складом ОСОБА_1 по питанню дотримання дисципліни та законності. Під особистий підпис доводяться та розяснюються службові телеграми та розглядаються на оперативних нарадах питання про дотримання дисципліни та законності в службовій діяльності працівників поліції та поза службою, а також про неприпустимість відступу від закону, а саме СТ № 365/05/12-2018 від 19.01.2018, наказ НПУ від 02.02.2018 № 95, оперативні наради при керівництві ОСОБА_1 від 22.12.2017 та від 08.05.2018. Наголошено на персональну відповідальність за стан дотримання підлеглими службової дисципліни, організацію службової діяльності виключно в рамках нормативно-правових актів та попереджено, що у разі скоєння поліцейськими правопорушень, до них буде вжито заходи дисциплінарного впливу, у разі встановлення вини, виключно щодо цих осіб.

З метою отримання відео файлів із записом обставин складання адміністративного протоколу на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейськими УПП в Рівненській області ДПП НПУ, працівниками відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУПН підготовлено та направлено відповідний запит на імя начальника УПП в Рівненській області ДПП РІП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12, на який отримано запитуваний відеозапис.

У ході здійснення перегляду відео файлів з відео реєстраторів працівників патрульної поліції, взято до уваги безперервний відеозапис, підтверджуючий факт керування оперуповноваженим відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 автомобілем марки BMW 320, н.з. LTJRE 509, у стані алкогольного сп'яніння, а також: пояснення працівників патрульної поліції, які прямо вказують на ОСОБА_2, як на особу водія, якого вони безпосередньо бачили за кермом автомобіля та спілкувалися з ним; першочергова невідповідність поведінки останнього під час спілкування з патрульними вказує на явні ознаки алкогольного сп'яніння, вчинення водієм дій з метою уникнення відповідальності, оскільки останній не повідомляв своїх анкетних даних, при цьому повідомив, що він з міського відділу, що він «свій», просив патрульних зателефонувати до свого керівництва, тому що він їм допомагав, а відтак сподівався таким чином вплинути на ситуацію, свідомо ігнорував законні вимоги щодо проходження медичного огляду на предмет наявності стану алкогольного сп'яніння, намагався «вирішити питання» із працівниками патрульної поліції з метою уникнути відповідальності, умовляв їх відпустити його, не псувати його майбутнього, просив виключити нагрудну камеру, при цьому на відео зафіксовано, що позивач спочатку не заперечував того, що перебував за кермом на підпитку, погоджувався, що не правий (диск 2, файл ), тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_2 керував транспортним засосом у стані алкогольного сп'яніння.

Також, на відеозаписі чути і видно, як працівники патрульної поліції в присутності свідків пропонують ОСОБА_2 пройти медичне обстеження на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Drager» та в медичному закладі, на що останній відмовився.

Відповідно до службової характеристики, за місцем служби ОСОБА_2 за період служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції в займаній посаді зарекомендував себе посередньо.

Виконання службових обовязків забезпечив не в повній мірі, що виразилось у неналежному розкритті злочинів.

Опитаний з даного приводу ОСОБА_2 повідомив, що 04.06.2018 о 02.50 на 151 км. автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, під час керування автомобілем марки BMW 320, н.з. LTJRE 509 на вимогу працівників патрульної поліції був зупинений для перевірки необхідних документів на керування. Під час спілкування працівники патрульної поліції прийшли до висновку, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. Дане своє бачення працівник патрульної поліції сформував по нібито неприродному кольору обличчя та хоча він намагався неодноразово пояснити, що недобре себе почував.

Після чого патрульні склали адміністративний протокол про те, що він нібито керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Із даного протоколу йому стало відомо, що ознаками нібито його алкогольного спяніння є червоні очі, нечітка хода, в той же час під час складання протоколу він не залишав свого авто. Патрульними було залучено двох свідків для оформлення адміністративного протоколу, які не бачили самого факту вказаної події та лише розписалися в складеному адміністративному протоколі та заготовлених поясненнях.

Після того, знаючи, що він в тверезому стані, поїхав самостійно пройти медогляд на стан алкогольного спяніння. Даний огляд він вирішив добровільно пройти в медичному закладі на вул. Кн. Володимира в м. Рівне.

Також у висновку службового розслідування зауважено, що медогляд, а саме здача сечі та проходження тесту на алкотестері «Драгер» у вказаному медичному закладі позивач пройшов відразу цього ж дня 04.06.2018.

Станом на 05.06.2018 зазначений адміністративний протокол судом не розглянутий.

За результатами службового розслідування беззаперечно встановлено факт порушення службової дисципліни, а саме транспортної, ОСОБА_2, яке виразилось у порушенні Правил дорожнього руху та перебуванні за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп'яніння, що знижує увагу та швидкість реакції.

Звільнення поліцейських зі служби в поліції, як вид стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу. При обранні ОСОБА_2 крайнього виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції враховані всі критерії визначені ч. 10 ст. 14 Статуту, зокрема і попередня поведінка особи, а саме те, що ОСОБА_2 за період служби притягувався до дисциплінарної відповідальності 5 разів, з них 1 раз за порушення транспортної дисципліни.

Водночас, при проведенні службового розслідування ураховано зміст доручення ГУНП від 06.04.2017 №2210/04/12-2017, згідно пп. 3 п. 1 якого визначено, що у разі вчинення поліцейськими правопорушень у позаслужбовий час, які не повязані зі службовою діяльністю або використанням службового автотранспорту, службової зброї та спеціальних заходів, вживати заходів дисциплінарного впливу, у разі встановлення вини, виключно щодо цих осіб.

Згідно вимог Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Головного управління в області щодо зміцнення службової дисципліни та законності в органах та підрозділах ГУНП визначено, що за усіма фактами керування поліцейськими транспортними засобами в стані спяніння, не зважаючи чи поліцейський знаходиться на службі або поза нею, негідну поведінку в побуті та вчинення випадків, які створюють негативний імідж поліції, за результатами службових розслідувань приймати безальтернативні заходи дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції.

Незважаючи на заходи, ужиті керівництвом МВС, НП України та ГУНП в Рівненській області щодо формування кардинального нового правоохоронного відомства, унаслідок хибного розуміння ОСОБА_2 суті реформи, наявний випадок вчинення ним дисциплінарного проступку, який завдає суттєвої шкоди авторитету відомства на етапі його становлення.

Такі дії, як негідна поведінка в позаслужбовий час, перебування з ознаками алкогольного спяніння, що повязано з керуванням транспортним засобом негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України, а також підривають довіру населення до поліцейських.

На підставі викладеного, комісія прийшла до висновку, що за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 № 3460-IV, що виразилось у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, керуючись статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію», статтями 2, 4, 12, 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, оперуповноваженого відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 слід звільнити зі служби в Національній поліції на підставі ч. 1 п. 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Як стверджує позивач, він дисциплінарного проступку не вчиняв, тому призначення службового розслідування є безпідставним.

Разом з тим, судом достовірно встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що факт зупинки 04.06.2018 о 02.50 на 151 км. автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, екіпажем «АЗОВ - 0208» автомобіля марки BMW 320, н.з. LTJRE 509, під керуванням водія оперуповноваженого відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, мав місце.

За наслідками такої зупинки були складені: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №256332 від 04.06.2018 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 345423 від 04.06.2018 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом без реєстраційних документів та документів на право керування), протокол про адміністративне затримання.

Повторюючись, суд нагадує, що дисциплінарний проступок, це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст.ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту).

Службова дисципліна в розумінні Дисциплінарного статуту, це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

В службову дисципліну входить, зокрема, виявлення поваги до колег по службі та інших громадян, ввічливість, етикет, гідність і честь поведінки в позаслужбовий час.

Отже, отримавши інформацію щодо зазначеного вище факту стосовно свого працівника, відповідач зобовязаний був провести службове розслідування з метою підтвердження чи спростування виявленого порушення.

Також, позивач стверджує, що його безпосередній начальник не брав участь у проведенні службового розслідування, однак такі твердження спростовуються доказами, наявними у справі, зокрема, судом встановлено, що в ході службового розслідування, керівником була надана письмова характеристика на позивача, складена 05.06.2018.

Щодо неповноти, необєктивності, неврахування всіх обставин справи, то суд звертає увагу на те, що в матеріалах службового розслідування містяться пояснення усіх осіб, які так чи інакше були причетні до факту зупинки транспортного засобу під керуванням позивача. Відповідачем врахована характеристика стосовно позивача, а також враховано і те, що позивач за період служби з 2011 по 2017 рік 5 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 1 раз за порушення транспортної дисципліни. Тобто, під час проведення службового розслідування відповідачем враховані всі обставини справи.

Покликання позивача на те, що докази про його перебування за кермом в стані алкогольного спяніння на час проведення службового розслідування у відповідача були відсутні, не заперечуються відповідачем та підтверджується висновком службового розслідування.

В даному випадку, на думку суду, позивач помилково уважає, що відповідач звільнив позивача, стверджуючи, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Як вбачається із висновку службового розслідування, позивач керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, що не є тотожним твердженню про те, що позивач дійсно перебував у цьому стані. Аналогічна підстава вказана і у спірному наказі №605 від 06.06.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Явні ознаки алкогольного спяніння позивача підтверджуються, крім пояснень працівників патрульної поліції та свідків, які були присутні під час вказаної події, зокрема і відеозаписом із відеореєстраторіів працівників патрульної поліції (диск 2, файл ).

В судовому засіданні було вибірково переглянуто 3 диски із безперервним відеозаписом, долученим відповідачем по факту зупинки позивача 04.06.2018 працівниками патрульної поліції.

На диску 2, із відеозапису файлу чітко вбачається невідповідність поведінки позивача під час спілкування з патрульними, вчинення водієм дій з метою уникнення відповідальності. Так, позивач не повідомляв своїх анкетних даних, при цьому повідомив, що він з міського відділу, що він «свій», просив патрульних зателефонувати до свого керівництва, тому що він їм допомагав, а відтак сподівався таким чином вплинути на ситуацію, свідомо ігнорував законні вимоги щодо проходження медичного огляду на предмет наявності стану алкогольного спяніння, намагався «вирішити питання» із працівниками патрульної поліції з метою уникнути відповідальності, умовляв їх відпустити його, не псувати його майбутнього, просив виключити нагрудну камеру, при цьому на відеозаписі зафіксовано, що позивач спочатку не заперечував того, що перебував за кермом на підпитку, погоджувався, що «не правий».

В подальшому із відеозаписів вбачається, що позивач постійно комусь дзвонив, давав телефон патрульним, щоб вони поговорили із тим, хто знаходився на зєднанні. Оскільки у позивача були відсутні документи, що встановлюють його особу, працівники патрульної поліції разом із позивачем поїхали до місця його роботи з метою встановлення його особи. В черговій частині позивач висловлювався на адресу працівників патрульної поліції ненормативною лексикою.

Суд звертає увагу, що поведінка позивача під час події, яка відбулася 04.06.2018 не відповідає етичним нормам поліцейського щодо формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також не сприяє посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Більше того, в ході службового розслідування позивач надав пояснення, із яких вбачається, що він намагався пояснити патрульним поліцейським, що він недобре себе почуває та те, що він не залишав свого авто. Однак, доказів звернення до медичної установи в звязку з поганим самопочуттям, висновки службового розслідування не містять. Таких доказів не надано позивачем і в ході розгляду справи. Також не відповідають дійсності пояснення позивача з приводу того, що останній не полишав свого авто, оскільки із відео запису чітко вбачається, що позивач постійно знаходився біля патрульної поліції за межами свого авто та відходив від нього на досить значну відстань під час здійснення дзвінків по телефону.

Отже, факт грубого порушення службової дисципліни та правил етичної поведінки працівником поліції ОСОБА_2 доводиться дослідженим в судовому засіданні висновком службового розслідування та поясненнями працівників патрульної поліції, свідків, відібраними в ході його проведення.

Вищезазначені обставини також підтверджені відео записами із відео реєстраторів патрульної поліції.

Суд не приймає до уваги свідка позивача, який надав пояснення в судовому засіданні, оскільки його пояснення не дають можливості встановити фактичні обставини у даній справі.

З огляду на обумовлене, дослідженими у даній справі доказами підтверджуються також обставини щодо порушення позивачем правил етичної поведінки поліцейського та службової дисципліни. Наявність в діях позивача грубого дисциплінарного проступку підтверджується висновком службового розслідування, матеріалами службового розслідування та дослідженими в даній справі доказами.

Водночас суд уважає також за необхідне звернути увагу на наступне.

Позивач є службовою особою, перебував на службі більше десяти років, отже безсумнівно добре знає чинне законодавство, яке застосовується при проходженні такої служби.

Крім того, немає сумніву, що позивач знав про настання можливих негативних наслідків для нього за фактом його зупинки 04.06.2018.

Навіть якщо позивач і не знав про можливість настання негативних наслідків достеменно, то мав припустити, що вони можуть бути.

Тобто, якщо позивач, на момент його зупинки та встановлення підозри патрульною поліцією щодо наявності у нього ознак стану алкогольного спяніння, уважав себе не винним, то мав вчинити всі дії на спростування таких підозр. Наприклад, на пропозицію патрульних пройти тест на алкотестері «Драгер», одразу ж погодитись на його проходження. Навіть, якщо процедура проходження такого тесту і порушена патрульною поліцією, то позивач, мав повне право пройти його добровільно, тобто з власної волі, щоб довести свою невинуватість та спростувати будь-які підозри чи розвіяти будь-які сумніви працівників патрульної поліції.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, позивач жодних дій на спростування підозри щодо наявності у нього ознак алкогольного спянінні не вчинив. Навпаки, категорично відмовився проходити не тільки вказаний тест, а й пройти детальний медичний огляд (здати відповідні аналізи). При цьому, суд не приймає до уваги висновок медичного огляду від 04.06.2018, який позивач пройшов добровільно, оскільки таке обстеження відбулось лише о 15:15год., в той час, як його було зупинено 04.06.2018 о 2:50год, тобто, добровільно позивач пройшов медичний огляд лише після спливу 10 годин, після його зупинення патрульною поліцією.

На покликання позивача щодо наявності постанови Рівненського районного суду від 24.07.2018 року у справі №570/2686/18, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд зауважує наступне.

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду (ч.7 ст. 78 КАС України).

У даному спорі, встановлені обставини вказаною вище постановою не є обовязковими для суду, оскільки предметом доказування у цій справі не є підтвердження факту знаходження позивача в стані алкогольного спяніння за керуванням транспортного засобу.

Так, поліцейський зобов'язаний неухильно професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, оскільки в силу ч. 1 ст. 59 Закону України від 02.07.2015 року №580, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Повторюючись, суд зазначає, що у відповідності до ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Отже, особа, котра перебуває на службі повинна дотримуватися етичних норм, формування в собі почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність.

Забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей - є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Також суд наголошує, що поліцейські мають величезний вплив на життя звичайних громадян. У багатьох випадках ці особи можуть ухвалювати рішення, які мають велике значення для повсякденного життя громадян, а також визнавати, відхиляти чи модифікувати прохання громадян про деякі послуги або дозволяти.

Демократичне суспільство має піклуватися про те, щоб дії та поведінка державних службовців були бездоганні.

Публічна служба це публічна довіра. Кожен службовець зобовязаний ставити відданість конституції, законам та етичним принципам вище за приватну користь. Для того щоб кожний громадянин міг бути впевненим у чесності свого уряду, кожний службовець має поважати і дотримуватись принципів етичної поведінки.

Недотримання принципів поведінки службовою особою, в даному випадку позивачем, негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України, а також підривають довіру населення до поліцейських.

Підсумовуючи все вищевикладене, відповідачем правильно встановлено, що позивач допустив порушення службової дисципліни котре виразилось в порушенні вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Правила етичної поведінки поліцейських.

При застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, відповідачем враховано суть діяння, обставини його скоєння, склад учасників надзвичайної події. Вид застосованого до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції, є співмірним із характером вчиненого дисциплінарного проступку.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що при прийнятті спірних наказів від 06.06.2018 №605 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», та від 08.06.2018 року №111 о/c «По особовому складу» про звільнення зі служби ОСОБА_2 у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, - відповідач діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб передбачений законодавством України.

Як зазначено у ст.235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи те, що у суду відсутні правові підстави для скасування спірних наказів та поновлення на посаді позивача, то позовна вимога про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Судовий збір у відповідності до статті 139 КАС України щодо відшкодування судових витрат не застосовується. До того ж, позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 06 червня 2018 року №605 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", від 08 серпня 2018 року №111 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_2 (31100, Хмельницька обл., м. Старокостянтинівка, вул. Горбатова, 7, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (33000, м. Рівне, вул. Хвильового, 2, ).

Повний текст рішення складений 12 жовтня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.