Справа № 725/3149/18
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/3149/18
Номер провадження 2-а/725/77/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Войтуна О.Б.

за участю секретаря: Дженджері К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 01.06.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 01.06.2018 року.

Посилався на те, що 01.06.2018 року головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п ОСОБА_2 Чернівецької митниці ДФС було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0774/40800/18, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 325372,47 грн..

Вказаною постановою було встановлено, що він 19.032018 року, маючи статус громадянина-резидента, для перетину митного кордону використовував паспортний документ громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, при цьому ввіз на територію України автомобіль марки «Mersedes Benz Sprinter » з р.н. JCN 138, з метою ухилення від сплати обовязкових митних платежів, що передбачені ч.3 ст. 380 МК України.

Із постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам події та була винесена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів.

Зокрема, ОСОБА_1 вважає, що визначений митним органом розмір несплачених митних платежів не ґрунтується на належних і допустимих доказах. Зокрема, його було визначено на підставі службової записки №329/24-70-19-30 від 01.06.2018 року, при цьому не вказано чи проводилась експертна оцінка транспортного засобу для отримання точної інформації щодо вартості автомобіля, що є необхідним для вірного і точного нарахування необхідних до сплати митних платежів.

Також митним органом не було виконано вимоги Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0774/40800/18, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву з письмовими доказами, в якому митниця позов не визнала, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Перед судовим засіданням 19.09.2018 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позов підтримали в повному обсязі.

Перед судовим засіданням 19.09.2018 року представником відповідача ОСОБА_5 через канцелярію суду надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження, у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 01.06.2018 року головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п ОСОБА_2 Чернівецької митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил №1846/408020/17 (а.с.12).

Як вбачається із змісту протоколу, інспектором було виявлено порушення: 19.03.2018 року о 23 год. 15 хв. в зону митного контролю п/п «Порубне» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС прибув автомобіль марки «MERSEDES BENZ SPRINTER», державний номер JCN138 (країна реєстрації - Литва) під керуванням гр. ОСОБА_1, який прямував з ОСОБА_4 до України в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридорі». До митного контролю гр. ОСОБА_1 подав закордонний НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 CUSNIR DUMITRU, виданий 05.10.2016 року, поліцією м. Сучави та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу F525474. Під час проведення митного контролю, гр. ОСОБА_1 пред'явив паспорт гр. України для виїзду за кордон FC01025, виданий 27.11.2015 року, органом 7301, паспорт гр. України КТ161045. виданий 10.10.2015 року Сторожинецьким PC УДМС України в Чернівецькій області. Згідно поданого до митного контролю паспорта гр. ОСОБА_4 054192897 виданий 05.10.2016 року, поліцією м. Сучави на ім'я CUSNIR DUMITRU та наявності у гр.. ОСОБА_1 паспорта гр. України для виїзду за кордон FC01025, виданий 27.11.2015 року, органом 7301 та паспорта гр. України КТ161045, виданий 10.10.2015 року Сторожинецьким PC УДМС України в Чернівецькій області, гр. CUSNIR DUMITRU, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 є однією і тією ж особою. Гр. ОСОБА_1 підтвердив, що вищевказані паспортні документи належать йому.

Маючи статус «резидента», для перетину митного кордону на транспортному засобі марки «MERSEDES BENZ SPRINTER», державний номер JCN138 (країна реєстрації - Литва), гр. ОСОБА_1 використовував паспортний документ громадянина ОСОБА_4 CUSNIR DUMITRU.

Інспектором відділу митного оформлення №1 м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_6 в протоколі вказано, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України, щодо транспортного засобу «MERSEDES BENZ SPRINTER», державний номер JCN138 (країна реєстрації - Литва), 2003 року випуску, об'єм двигуна 2148 см. куб., тип двигуна - дизель, VIN-код WDB9036621R329522, особа надавала паспортний документ зі статусом «нерезидент».

Таким чином, під час ввезення транспортного засобу «MERSEDES BENZ SPRINTER» державний номер JCN138 (країна реєстрації - Литва), 2003 року випуску, об'єм двигуна 2148 см. куб., тип двигуна - дизель, VIN-код WDB9036621R329522 через митний кордон України, особа надавала документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента».

Постановою по справі про порушення митних правил №0774/40800/18 від 01.06.2018 року ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 325372,47 грн.. (а.с.15).

За змістом ст.485 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином обов'язковим елементом складу правопорушення є інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Як було встановлено судом, ОСОБА_7 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «MERSEDES BENZ SPRINTER» державний номер JCN138 надав паспорт громадянина ОСОБА_4.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, Закону України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні довідки Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області від 22.03.2018 року, ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії FC 010025 від 27.11.2015 року (а.с.76).

Таким чином, оскільки у позивача, станом на 19.03.2018 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина ОСОБА_4, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, у даному випадку позивач при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування повинен був сплатити усі необхідні митні платежі.

Разом із тим, суд враховує положення ч.1 ст.489 МК України, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного та враховуючи те, що розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту не сплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Так, за змістом п.1 ч. 1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 глави 9 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, матеріали справи про порушення митних правил №0774/40800/18 не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився ОСОБА_1

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою №329/24-7-19 від 23.03.2018 року (а.с. 73).

Як вбачається із змісту дослідженої у судовому засіданні службової записки, митну вартість автомобілю марки «MERSEDES BENZ SPRINTER» державний номер JCN138 було визначено на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, акту проведення його огляду. Зазначені у ній відомості є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів (а.с.74). Уповноваженим особам запропоновано звернутися до експертів авто товарознавців.

Даючи оцінку зазначеним обставинам, суд зауважує, що 19.03.2018 року ОСОБА_1 під час складення протоколу про порушення митних правил виїжджав саме на автомобілі марки ««MERSEDES BENZ SPRINTER» державний номер JCN138, а отже у митного органу був доступ до вказаного транспортного засобу та можливість належним чином встановити його митну вартість.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Окрім того, суд зауважує, що чинним законодавством України не передбачено обовязку особи відносно якої ведеться справа що до порушення митного законодавства проводити експертизу та оплачувати її вартість.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94, 229, 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №0774/40800/18 від 01.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та надіслати справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун