Справа № 816/1188/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1188/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" до Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_4 сільська рада про визнання протиправним та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дії,

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2018 року позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Полтавській області від 04.12.2017 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок";

- визнання протиправними дії Головного управління ДФС у Полтавській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок";

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2018 №.

В обґрунтування позовних вимог вказано про незгоду із висновками позапланової виїзної перевірки позивача, які набрали форму акту від 20.12.2017 № 1722/16-31-14-01-10/32728433. Зазначено, що підприємством не було допущено порушень податкового законодавства, зафіксованих вищевказаним актом, питання, що є предметом перевірки, були охоплені під час попередніх камеральних перевірок платника податків, за результатами яких порушень не виявлено. Запит ГУ ДФС у Полтавській області, який направлявся позивачу до проведення перевірки, розглянуто своєчасно та належним чином, надано повну інформацію по всіх поставлених питаннях разом з копіями всіх необхідних документів. У зв'язку з чим наказ про проведення перевірки є безпідставним та суперечить вимогам Податкового кодексу України, а дії щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Сорочинський ярмарок" з питань дотримання вимог орендної плати за землю є протиправними. Крім того, вказували, що задекларовані ТОВ "Сорочинський ярмарок" податкові зобов'язання з орендної плати за землю відповідають вимогам ст. 288 Податкового кодексу України. Пояснювали, що згідно діючих договорів оренди від 25.05.2005 річна орендна плата у розмірі 5% не встановлювалася та обмежувалася земельним податком у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. У ході проведення перевірки використано інформацію про нормативну грошову оцінку земельних ділянок згідно листа відділу Держгеокадастру у Миргородському районі від 03.07.2017 №802/112-17, що не відповідає вимогам ч.2 ст.20 Закону України "про оцінку землі", оскільки дані про нормативну грошову оцінку земельних ділянок оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Зазначали, що при проведенні перевірки використано нормативну грошову оцінку земельних ділянок, яку визначено на підставі помилкових даних.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 сільську раду.

Ухвалою суду від 10 липня 2018 року закрито підготовче провадження у справі за даним адміністративним позовом та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на висновки акту перевірки.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок", ідентифікаційний код 32728433, зареєстроване як юридична особа 27.05.2004, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу 1 000032 від 20.12.2004.

ГУ ДФС у Полтавській області направлено ТОВ "Сорочинський ярмарок" запит від 06.11.2017 №18451/10/16-31-14-01-17 щодо надання інформації та копії документів, що безпосередньо стосуються земельних ділянок на правах оренди на території ОСОБА_4 сільської ради, зокрема, але не вичерпно, договори оренди на земельні ділянки та додаткові угоди до них, акти прийому - передачі земельних ділянок.

В звязку з неповним наданням пояснень та їх документального підтвердження посадовими особами ТОВ "Сорочинський ярмарок" на письмовий запит ГУ ДФС у Полтавській області відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України відповідачем винесено наказ "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" (податковий номер 32728433)" від 04.12.2017 №2952, яким вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Сорочинський ярмарок" з 05.12.2017 тривалістю 5 робочих днів з питань дотримання вимог орендної плати за землю за період з 01.11.2014 по 01.11.2017.

У період з 05.12.2017 по 11.12.2017 (термін проведення перевірки продовжувався згідно наказу від 12.12.2017 № 3081 з 12.12.2017 по 13.12.2017) посадовими особами ГУ ДФС у Полтавській області на підставі наказу Головного управління ДФС у Полтавській області від 04.12.2017 № 2952 проведено позапозапланову виїзну документальну перевірку ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" з питань дотримання вимог орендної плати за землю за період з 01.11.2014 по 01.11.2017.

За результатами перевірки складений акт від 20.12.2017 № 1722/16-31-14-01-10/32728433, в якому зафіксовано порушення підприємством п. 288.1, п. 288.3, п. 288.4, п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму орендної плати по земельним ділянкам на суму 3 831 386,72 грн., а саме:

- за кадастровим номером :01:003:0007 (7,16 га) на суму 1 521 583,47 грн., в т.ч.: 2015 рік на суму 304454,19 грн., 2016 рік на суму 436 303,73 грн., 2017 рік на суму 780 825,55 грн.;

- за кадастровим номером :01:003:0006 (8,94 га) на суму 2 309 803,25 грн., в т.ч.: 2015 рік на суму 462714,43 грн., 2016 рік на суму 663101,34 грн., 2017 рік на суму 1183987,48 грн.

В матеріалах справи наявна копія заперечення ТОВ "Сорочинський ярмарок" на акт перевірки, в якому позивач вказує про незгоду із висновками акту від 20.12.2017 № 1722/16-31-14-01-10/32728433.

У зв'язку із встановленням в ході перевірки порушень вимог податкового законодавства, ГУ ДФС у Полтавській області було винесено податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за податковими зобов'язаннями в розмірі 3 831 386,72 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 957 846,68 грн.

Із даним податковим повідомленням - рішенням позивач не погодився та оскаржив його в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги №10256/6/99-99-11-03-01-25 від 22.03.2018 скаргу позивача на вказане податкове повідомлення - рішення залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Полтавській області - без змін.

Не погодившись із наказом про проведення перевірки, діями відповідача по проведенню перевірки та винесеним за її результатами податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу від 04.12.2017 №2952 та діям ГУ ДФС у Полтавській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок", суд виходить із такого.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього ОСОБА_5, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносиин.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки.

Так, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у випадку виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Обов'язковою умовою призначення позапланової перевірки на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України є ненадання платником податків пояснення та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, наведеній у постановах від 27.01.2015 у справі № 21-425а14 та від 16.02.2016 № 1-2749а15, виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо податковий орган вважає, що ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Полтавській області направлено ТОВ "Сорочинський ярмарок" запит про надання інформації (пояснень та їх документальне підтвердження) від 06.11.2017 № 18451/10/16-31-14-01-17.

Зі змісту запиту вбачається, що ГУ ДФС у Полтавській області виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків норм статті 288 Податкового кодексу України. На підставі зазначеного відповідач просив надати пояснення та документальні підтвердження розміру орендної плати за землю згідно затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву та пояснень представника відповідача, на вищевказаний запит ТОВ "Сорочинський ярмарок" надано відповідь від 24.11.2017 №168 з додатками, в т.ч. договорами оренди землі від 25.05.2005.

Відповідно до п.15.3 зазначених договорів, їх невід ємними частинами є: Додаток №1 - план або схема земельної ділянки, Додаток №2 кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, Додаток №3 - акт приймання - передачі обєкта оренди, Додаток №4 акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), проект відведення земельної ділянки.

Вищевказані додатки, окрім Додатків №3 до договорів, ТОВ "Сорочинський ярмарок" не надані контролюючому органу.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (пункт 78.4 статті 78 Податкового кодексу України).

При цьому відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим ОСОБА_5, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим ОСОБА_5, таких документів, зокрема: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим ОСОБА_5, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України відповідачем винесено наказ "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" (податковий номер 32728433)" від 04.12.2017 №2952, яким вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Сорочинський ярмарок" з 05.12.2017 тривалістю 5 робочих днів з питань дотримання вимог орендної плати за землю за період з 01.11.2014 по 01.11.2017.

Судом встановлено, що наказ ГУ ДФС у Полтавській області від 04.12.2017 № 2952 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" (податковий номер 32728433)" видано з дотриманням вимог підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, зміст наказу відповідає приписам пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Наказ вручено позивачу 05.12.2017, про що останнім не заперечується.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 24.12.2010 № 21-25а10, у разі коли платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позов платника податків щодо оскарження наказу про призначення позапланової виїзної перевірки, дій або бездіяльності контролюючих органів з приводу призначення та/або проведення такої перевірки може бути задоволений лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Позапланова виїзна перевірка позивача була ініційована на підставі оскаржуваного наказу, проводилась в присутності посадових осіб позивача, та наданням останніми первинних документів для проведення перевірки.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Сорочинський ярмарок" контролюючим органом складено акт перевірки від від 20.12.2017 № 1722/16-31-14-01-10/32728433 та винесено податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 №.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього ОСОБА_5, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, рішенням контролюючого органу, з яким закон пов'язує виникнення у платника податків податкових зобов'язань, є податкове повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС у Полтавській області дотримано вимоги Податкового кодексу України щодо підстав та порядку проведення позапланової виїзної документальної перевірки, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 04.12.2017 № 2952 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" та визнання противними дій ГУ ДФС у Полтавській області по проведенню перевірки.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 09.01.2018 №, суд зазначає наступне.

Спірні відносини стосуються повноти визначення та відображення позивачем у податковій звітності з орендної плати за землю сум податкових зобов'язань за період з 01.01.2014 по 01.11.2017 та заниження їх на суму 3831386,72 грн.

Мотивуючи дані доводи, контролюючий орган виходив із встановлення під час проведення перевірки обставин заниження підприємством суми річної орендної плати у 2015 - 2017 роках у зв'язку із встановленням у договорі оренди землі розміру орендної плати менше 3% нормативної грошової оцінки у редакціях Податкового кодексу України у 2015, 2016 роках та меншою розміру орендної плати, встановленої рішенням ОСОБА_4 сільської ради (у розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки) в редакції Податкового кодексу України, чинної з 01.01.2017.

Оцінюючи наведені доводи контролюючого органу у їх сукупності з фактичними обставинами справи, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що 20.05.2005 ТОВ "Сорочинський ярмарок" укладені з ОСОБА_4 сільською радою договір оренди землі за кадастровим номером :01:003:0006 (8,94 га), який зареєстрований у Миргородському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП "ЦДЗК" від 16.06.2005 року №03 та договір оренди землі за кадастровим номером :01:003:0007 (7,16 га), який зареєстрований у Миргородському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП "ЦДЗК" від 16.06.2005 року №04.

Згідно умов вказаних договорів:

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки (8,94 га) становить 78598,84 грн.; орендна плата складає 7881,0 грн., яка вноситься орендарем у грошовій формі безготівковими коштами шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Орендодавця та на початку кожного календарного року уточнюється додатковою угодою до договору і підписується обома сторонами;

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки (7,16 га) становить 62949,40 грн.; орендна плата складає 6319,0 грн., яка вноситься орендарем у грошовій формі безготівковими коштами шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Орендодавця та на початку кожного календарного року уточнюється додатковою угодою до договору і підписується обома сторонами.

Враховуючи зміни, що відбувалися після укладення договорів оренди землі, а саме, уточнення грошової нормативної оцінки земельних ділянок на території села ОСОБА_6, рішенням 35 сесії 5 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 19.11.2009 /а.с. 82 т. 2/ вирішено:

- укласти Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки, укладеного ОСОБА_4 сільською радою та ТОВ «Сорочинський ярмарок», зареєстрованого Миргородському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» від 16.06.27 : року №03;

- додатковою угодою передбачити внесення наступних змін до Договору оренди землі п. 2.2 розділу 2 «Обєкт оренди» викласти у такій редакції «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 198 372,03игрн.», Орендна плата викласти у такій редакції «Орендна плата складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки»;

- укласти Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_4 сільською радою та ТОВ «Сорочинський ярмарок», зареєстрованого у Миргородському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» від 16.06.2005 року №04;

- додатковою угодою передбачити внесення наступних змін до Договору оренди землі п. 2.2 розділу 2 «Обєкт оренди» викласти у такій редакції «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 744 894,69 грн.», Орендна плата викласти у такій редакції «Орендна плата складає 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки».

Згідно листа відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадаструу Полтавській області від 03.07.2017 №802/112-17, рішенням 8 сесії 6 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 24.03.2011 затверджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель села ОСОБА_6, згідно якої розмір нормативної грошової оцінки за 1 га в межах землекористування земельної ділянки:

1) кадастровим номером :01:003:0007 (7,16 га) по наступних роках становить:

- 2015 рік - 1 463 448,54 грн.;

- 2016 рік - 2 097 219,00 грн.;

- 2017 рік - 2 223 059,17 грн.;

2) з кадастровим номером :01:003:0006 (8,94 га) по наступних роках становить:

- 2015 рік - 1 771 300,58 грн.;

- 2016 рік-2 538 391,43 грн.;

- 2017 рік - 2 690 703,43 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що додаткові угоди між ТОВ "Сорочинський ярмарок" та ОСОБА_4 сільською радою до договорів оренди землі від 25.05.2005 не укладено.

На виконання вимоги суду ОСОБА_4 сільською радою на адресу суду були надані копії листів сільської ради з пропозиціями про внесення змін до договорів оренди землі від 25.05.2005 року, проект додаткових угод до договорів оренди землі від 25.05.2005 та витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, які направлялись на адресу позивача, однак не були внесені до договорів оренди в зв'язку із наявністю, на думку позивача, технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру.

Доказів оскарження позивачем витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, у яких на думку позивача, містяться технічні помилки, суду не надано та судом не встановлено.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель:

- за 2015 рік: з кадастровим номером :01:003:0007 становить 1 463 448,54 грн. за 1 га землі, відповідно за 7,16 га становить - 10 478 291,55 грн.; з кадастровим номером :01:003:0006 становить 1 771 300,58 грн. за 1 га землі, відповідно за 8,94 га становить - 15 835 427,19 грн.

- за 2016 рік: з кадастровим номером :01:003:0007 становить 2 097 219,00 грн. за 1 га землі, відповідно за 7,16 га становить - 15 016 088,04 грн.; з кадастровим номером :01:003:0006 становить 2 538 391,43 грн. за 1 га землі, відповідно за 8,94 га становить - 22 693 219,38 грн.

Відповідно до поданих позивачем податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):

№ НОМЕР_1 від 18.02.2015 за 2015 рік:

- по земельні ділянці 7,16 га - нормативна грошова оцінка становить 93110,70 грн., річна сума орендної плати - 9894,56 грн.;

- по земельній ділянці 8,94 га - нормативна грошова оцінка становить 116258,36 грн., річна сума орендної плати - 12348,39 грн.

№ НОМЕР_2 від 16.02.2016 за 2016 рік:

- по земельній ділянці 7,16 га - нормативна грошова оцінка становить 19802,94 грн., річна сума орендної плати - 14178,91 грн.;

- по земельній ділянці 8,94 га - нормативна грошова оцінка становить 19793,33 грн., річна сума орендної плати - 17695,24 грн.

№ НОМЕР_3 від 20.02.2017 за 2017 рік:

- по земельній ділянці 7,16 га - нормативна грошова оцінка становить 20991,11 грн., річна сума орендної плати - 15029,63 грн.;

- по земельній ділянці 8,94 га - нормативна грошова оцінка становить 20980,93 грн., річна сума орендної плати - 18756,95 грн.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-XIV «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) вбачається, що користування землею в Україні є платним.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - ПК України) плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, Податковий кодекс України визначив обов'язки орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу XII ПК України.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

За змістом статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим ОСОБА_5 та законами з питань митної справи

Таким чином, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього ОСОБА_5 та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього ОСОБА_5.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах 24 квітня 2015 року (справа №131а15), 14 березня 2017 року (справа №21-2246а16), а також колегією суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постановах від 24 січня 2018 року (справа №817/206/15), від 07 березня 2018 року (справа №813/6875/14), від 18 червня 2018 року (справа №815/4925/15).

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про наявність у ТОВ "Сорочинський ярмарок" обов'язку по сплаті орендної плати у 2015 році та у 2016 році в розмірі, встановленому підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, положення якого є спеціальними і підлягають застосуванню для юридичної оцінки обставин у справі.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими твердження відповідача щодо порушення ТОВ "Сорочинський ярмарок" п. 288.3, п.288.4, п. 288.5 ст. 288 ПК України за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 і, відповідно, податкове повідомлення-рішення в частині визначення суми податкового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб в сумі 1866573,69 грн, застосування штрафних (фінансових санкцій) в розмірі 466643,42 грн. суд вважає правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Стосовно повноти відображення позивачем орендної плати за землю за 2017 рік, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок, що орендуються позивачем у 2017 році:

1) з кадастровим номером :01:003:0007 становить 2 223 059,17 грн. за 1 га землі, відповідно за 7,16 га становить - 15 917 103,66 грн.;

2) з кадастровим номером :01:003:0006 становить 2 690 703,43 грн. за 1 га землі, відповідно за 8,94 га становить - 24 054 888,66 грн.

Доводи позивача зводяться до того, що при визначенні річної суми платежу за земельну ділянку слід застосовувати передбачені умовами пунктів 2.1, 2.2 договорів оренди нормативну грошову оцінку землі, відтак плата за землю на 2017 рік:

- по земельній ділянці 7,16 га - нормативна грошова оцінка становить 20991,11 грн., річна сума орендної плати - 15029,63 грн.;

- по земельній ділянці 8,94 га - нормативна грошова оцінка становить 20980,93 грн., річна сума орендної плати - 18756,95 грн. становить 55 919,12 грн.

В той же час ГУ ДФС у Полтавській області при обрахунку річної суми платежу використало показник ставки орендної плати 5 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, встановленої рішенням 35 сесії п'ятого скликання ОСОБА_4 сільської ради від 19.11. 2009 року "Про укладення додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, переданих в оренду ТОВ "Сорочинський ярмарок" /а.с. 82 т. 2/, 9 сесії сьомого скликання ОСОБА_4 сільської ради від 18.08.2017 "Про переукладання договорів оренди земельних ділянок, переданих в оренду ТОВ "Сорочинський ярмарок" /а.с. 41 т. 2/.

Відповідно до статті 288 Податкового ОСОБА_5 України (в редакції чинній з 01.01.2017 року) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. При цьому, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків її нормативної грошової оцінки.

Згідно з пунктом 284.1. статті 284 Податкового ОСОБА_5 Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Наведене кореспондується з приписами пункту 10.2 статті 10 цього ОСОБА_5, яким обумовлено, що місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Підпункт 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України імперативно врегульовує порядок опублікування та застосування рішень місцевої ради про встановлення місцевих податків до яких віднесено плату за землю.

Так, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом

Згідно зі статтею 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Пунктом 12.5 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Таким чином, умовою застосування платниками податків у бюджетному періоді з 01.01.2017 по 31.12.2017 рішення ОСОБА_4 сільської ради про встановлення земельного податку є офіційне оприлюднення такого рішення до 15.07.2017 року. І саме з дати офіційного оприлюднення, таке рішення органу місцевого самоврядування набуває статусу нормативно-правового акта з питань оподаткування місцевими податками та зборами і застосовується з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті12 Податкового кодексу України.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 сільською радою на 9 сесії сьомого скликання прийнято рішення від 18.08.2017 "Про переукладання договорів оренди земельних ділянок, переданих в оренду ТОВ "Сорочинський ярмарок".

Згідно рішення у зв'язку з невідповідністю тексту договорів оренди земельних ділянок між ОСОБА_4 сільською радою та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" Типовому договору оренди землі, що затверджений постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220, ОСОБА_4 сільською радою вирішено ініціювати розірвання старих договорів від 25 травня 2005 року та переукласти договір оренди земельної ділянки площею 7,16 га з кадастровим номером :01:003:0007 та договір оренди земельної ділянки площею 8,94 га з кадастровим номером :01:003:0006 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованих за адресою вул. Миргородська. 40-А, село Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, терміном дії до 2025 року, встановивши орендну плату в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки (відповідно до рішення тридцять п'ятої сесії п'ятого скликання від 19 листопада 2009 року "Про укладення додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, переданих в оренду ТОВ "Сорочинський ярмарок").

Інформація щодо прийняття ОСОБА_4 сільською радою рішення про встановлення розміру земельного податку на 2017 рік в матеріалах справи відсутня, за поясненнями учасників справи, таке рішення не приймалося.

Статтею 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов'язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

В силу положень частини п'ятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Відповідно до загального правила дії нормативно-правових актів у часі, застосуванню підлягають тільки діючі (чинні) нормативно-правові акти, тобто ті, які набрали і не втратили чинності на момент застосування.

Відтак, відсутність офіційного оприлюднення рішення ОСОБА_4 сільської ради щодо встановлення місцевих податків і зборів на 2017 рік, зокрема, розміру земельного податку, рішення сільської ради від 18.08.2017 "Про переукладання договорів оренди земельних ділянок, переданих в оренду ТОВ "Сорочинський ярмарок" взагалі не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття, оскільки, станом на дату виникнення спірних правовідносин, не є нормативно правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами у розумінні вимог податкового законодавства. Вказаним рішенням лише визначено умови договорів оренди земельних ділянок, укладених у майбутньому, а саме: розміри орендної плати залежно від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Відтак, суд виключає можливість визначення позивачеві податкового зобов'язання із орендної плати за землю з юридичних осіб за 2017 рік на підставі рішення органу місцевого самоврядування, що визначає розмір орендної плати, а не встановлює розмір земельного податку та території с. Великі Сорочинці для визначення річної суми платежу орендної плати встановленої у договорі оренди, яка має бути не меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Судом також враховано позицію Європейського суду у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), відповідно до якого принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при внесенні змін до порядку оподаткування (принцип стабільності податкового законодавства), то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Таким чином, податковий орган, при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем "орендна плата з юридичних осіб" за 2017 рік, безпідставно керувався рішенням ОСОБА_4 сільської ради 35 сесії 5 скликання від 19.11.2009 року "Про укладення додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, переданих в оренду ТОВ "Сорочинський ярмарок", від 18.08.2017 "Про переукладання договорів оренди земельних ділянок, переданих в оренду ТОВ "Сорочинський ярмарок".

З огляду на зазначене, податкове повідомлення-рішення від 09 січня 2018 року № в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем "орендна плата з юридичних осіб" за податковими зобов'язаннями в розмірі 1 964 813,03 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 491 203,26 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржувані податкові повідомлення рішення було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 ОСОБА_5 адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього ОСОБА_5, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини 3 статті 139 ОСОБА_5 при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Беручи до уваги те, що ТОВ "Сорочинський ярмарок" при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 75362,50 грн., і суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, складає 29 472,19 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" (вул. Гоголя, буд. 20, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), третя особа: ОСОБА_4 сільська рада (вул. Гоголя, 26, с. Великі Сорочинці, Миргородський район, Полтавська область) про визнання протиправним та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 09 січня 2018 року № в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем "орендна плата з юридичних осіб" за податковими зобов'язаннями в розмірі 1 964 813,03 грн. (один мільйон дев'ятсот шістдесят чотири тисячі вісімсот тринадцять гривень три копійки), за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 491 203,26 грн. (чотириста дев'яносто одна тисяча двісті три гривні двадцять шість копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Сорочинський ярмарок" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 29 472,19 грн (двадцять дев'ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні дев'ятнадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області ().

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень ОСОБА_5 адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 жовтня 2018 року.

Суддя ОСОБА_7