Справа № 320/5335/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 жовтня 2018 року м. Київ № 320/5335/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву Приватного підприємства «ТЛК-Автотранс» до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру в Київській області про визнання протиправними дії та зобовязати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «ТЛК-Автотранс» з позовом до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною діяльність Головного управління Держгеокадастру в Київській області, а саме, присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам в межах існуючої земельної ділянки державної форми власності зі зміною її цільового призначення та видачу актів на право власності на землю фізичним особам;

- скасувати акти на право власності на землю з кадастровими номерами :01:015:5009, 322486201:01:015:5007, :01:015:5011, :01:015:5008, :01:015:5010 на підставі того, що існує діючий договір оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:015:0046;

- визнати недійсними та скасувати всі правочини щодо відчуження земельних ділянок із кадастровими номерами :01:015:5009, 322486201:01:015:5007, :01:015:5011, :01:015:5008, :01:015:5010, про що внести відповідні записи на офіційний веб-сайт Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- виключити інформацію про право власності фізичних осіб на земельні ділянки із кадастровими номерами :01:015:5009, 322486201:01:015:5007, :01:015:5011, :01:015:5008, :01:015:5010 з офіційного веб-сайту Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- визнати протиправними рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із кадастровими номерами :01:015:5009, 322486201:01:015:5007, :01:015:5011, :01:015:5008, :01:015:5010 фізичним особам.

У силу положень пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини четвертої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Тобто, з'ясуванню підлягає підстава та обставини, за яких виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Так, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом від 18 липня 2018 року по справі № 815/2082/17 (адміністративне провадження №К/9901/4235/18).

Як вбачається із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів справи, предметом позову є вчинена діяльність Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Головного управління Держгеокадастру в Київській області щодо права власності на земельну ділянку.

Так, при здійсненні аналізу позовної заяви судом встановлено, що позивачем заявлено три позовні вимоги, які слід розглядати в порядку цивільного судочинства (спір про право) та дві позовні вимоги, які слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що реалізує права землекористувача земельної ділянки з кадастровим номером :01:015:0046 на підставі договору оренди, який був укладений між позивачем та Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області на 49 років.

Проте, у серпні 2018 року при огляді земельної ділянки позивачем було встановлено, що його земельною ділянкою користуються інші особи, у звязку з чим звернувся до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яка повідомила, що передала дану земельну ділянку у власність фізичним особам.

Позивач вважає, що Софіївсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області здійснені протиправні дії, оскільки земельну ділянку, яка належала позивачу на підставі договору оренди, було поділено відповідачем на 5 ділянок із кадастровими номерами :01:015:5009, 322486201:01:015:5007, :01:015:5011, :01:015:5008, :01:015:5010 та передана у власність іншим фізичним особам.

Таким чином, спірні правовідносини виникли між учасниками справи у звязку з реєстрацією права власності на земельну ділянку за іншими фізичним особами, в той час, як її користувачем на підставі договору оренди, є безпосередньо Приватне підприємство «ТЛК-Автотранс», а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Отже, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права в подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2014 року у справі № 21-308а14 та в ухвалі Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №369/13240/14-а.

При цьому, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі Сокуренко і Стригун проти України) суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містить постанова ОСОБА_1 Верховного Суду, зокрема, у справі №336/2177/17.

Що стосується вимог щодо визнання протиправною діяльність Головного управління Держгеокадастру в Київській області з приводу присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам в межах існуючої земельної ділянки державної форми власності зі зміною її цільового призначення та видачу актів на право власності на землю фізичним особам; визнання протиправними рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок суд зазначає, що дані позовні вимоги належить розглядати в межах адміністративного провадження.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що даний спір у частині 2-4 вимог є приватно-правовим і не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Суд вважає, що за предметом спору та суб`єктним складом сторін, вказаний спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав позивача, що виникають із земельних відносин. Водночас адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей встановлювати (визнавати) належність права власності, зокрема, на земельні ділянки.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містяться, зокрема, у постанові ОСОБА_1 Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 184/2470/13.

У силу положень пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила обєднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Отже, враховуючи, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 цього Кодексу.

Керуючись статтями 19, 169, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «ТЛК-Автотранс» до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру в Київській області про визнання протиправною дій та зобовязати вчинити певні дії,- повернути позивачеві.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві за адресою, яка зазначена у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панченко Н.Д.