Справа № 817/2109/16
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2018 року м. Рівне №817/2109/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доСарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від №8226-13 від 30.06.2016 року.

Постановою Верховного Суду від 18.04.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.01.2017 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 було прийнято справу до нового розгляду, ухвалено розгляд справи провести за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Крім того, вказаною ухвалою суду було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, об'ємом двигуна 3200 куб.см, 2013 року випуску. Оскільки на думку позивача його автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, так як його середньоринкова вартість становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої 01.01.2016 року, то він не погоджується з оспорюваним податковим повідомленням-рішенням, яким було визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн. Таким чином, просив позов задовольнити повністю.

Позивач, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, вказав суду, що з огляду на положення податкового законодавства у редакції чинній на час визначення транспортного податку автомобіль позивача, що використовується до 5 років вважається об'єктом оподаткування. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до початку судового засідання подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача пояснень по суті спору не подала, в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ухвали суду від 10.10.2018, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, її розгляд було продовжено у письмовому провадженні.

Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності, згідно договору купівлі-продажу №148/8046 від 05.12.2015 року належить автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero Wagon, тип загальний легковий універсал-В, об'ємом двигуна 3200л, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 663206.

Сарненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №8226-13 від 30.06.2016 року, яким визначено ОСОБА_1 податкове зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік в сумі 25 000,00 грн (а.с. 8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VIII (далі - Закон України №71-VIII), згідно з яким статтю 267 Податкового кодексу України викладено в іншій редакції.

Згідно із пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції Закону України №71-VIII) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Підпункт 267.3.1 пункту 267.3, пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України визначає, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

В силу підпункту 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сарненською міською радою Рівненської області прийнято рішення №1925 від 09.07.2015 року "Про встановлення місцевих податків і зборів", яким затверджено Положення про податок на майно в частині транспортного податку, що є додатком до даного рішення (надалі - Положення) (а.с.37-39).

За приписами вказаного Положення об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. (п. 2.2.1).

У свою чергу, 01.01.2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 року №909-VІІІ (далі - Закон України №909-VІІІ), відповідно до якого підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України викладено у такій редакції: "Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті".

Пунктом 7 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України №909-VІІІ рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

Рішенням №95 від 29.01.2016 року внесені відповідні зміни до рішення Сарненської сільської ради Рівненського району Рівненської області №1925 від 09.07.2015 року "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку", що об'єктом оподаткування є автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої 01січня податкового (звітного) року.

Таким чином, при вирішенні питання щодо того, чи є належний позивачу автомобіль об'єктом оподаткування транспортним податком саме у 2016 році, суд виходить із наступних положень нормативно-правових актів.

Підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України передбачено, що до місцевих податків належить податок на майно, а згідно із пунктом 10.2 статті 10 цього ж Кодексу місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Пунктом 4.4 статті 4 цього Кодексу (зі змінами, внесеними Законом №909-VІІІ) визначено, що установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Підпунктами 12.1.1, 12.1.2, 12.1.4 пункту 12.1 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає: перелік загальнодержавних податків та зборів; перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад; положення, визначені в пунктах 7.1, 7.2 статті 7 цього Кодексу щодо місцевих податків та зборів.

Повноваження міських рад щодо встановлення місцевих податків і зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Пунктом 12.3, підпунктом 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу встановлено, що сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Відповідно до пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Разом з тим, пунктом 4 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки Законом України № 909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, з 01.01.2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1 378 грн. (стаття 8 Закону України Про державний бюджет України на 2016 рік). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 складали 1 033 500 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п. 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обовязок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована у відповідності до вищенаведеної Методики.

Так, відповідно до отриманої судом інформації, ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України у 2016 році було розраховано середньоринкову вартість автомобілів та листами від 22.02.2016 № 3252-08/4797-03 та від 06.07.2016 № 3252-08/20315-03 подано ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (а.с. 155-160, 161-173).

Згідно поданої інформації автомобіль Mitsubishi, модель Pajero Wagon, тип загальний легковий універсал-В, об'ємом двигуна 3200л, 2013 року випуску не віднесено до обєкту оподаткування транспортним податком з 01 січня 2016 року.

З системного аналізу вищезазначених норм права та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero Wagon, тип загальний легковий універсал-В, об'ємом двигуна 3200л, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності, згідно договору купівлі-продажу №148/8046 від 05.12.2015 року, не є об'єктом оподаткування в розумінні статті 267 ПК України в редакції Закону № 909-VIII та рішення Сарненської міської ради Про внесення змін до рішення міської ради від 09 липня 2015 року № 1925 «Про встановлення місцевих податків і зборів»» від 29.01.2016 № 95 (об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року) та за який має справлятися транспортний податок із застосуванням ставки, що складає 25 000 грн. відповідно до додатку 2 рішення Сарненської міської ради від 09 липня 2015 року № 1925 «Про встановлення місцевих податків і зборів» та пункту 267.4 статті 267 ПК України в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № 8226-13 від 30.06.2016 року слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не обґрунтував обставини щодо правомірності прийнятого рішення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи наведене вище, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. сплачених згідно квитанції № 0.0.660235791.1 від 28.11. 2016 року, оригінал якої наявний в матеріалах справи (а.с. 2).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № 8226-13 від 30.06.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1, 34500) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Широка, 18, м. Сарни, Рівненської області, 34500) судові витрати на суму 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 жовтня 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.