Справа № 0440/5978/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Справа № 0440/5978/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -
07.08.2018 фізична особа ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість податкової вимоги, рішення про опис майна у заставу та податкового повідомлення-рішення від 15.09.2017 №4/1319, оскільки останнє прийнято відповідачем без врахування вимог ст. 267 Податкового кодексу України. Вважає, що транспортний податок не повинен нараховуваватись, оскільки ринкова вартість транспортного засобу є меншою ніж визначена в п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, отже відсутній обєкт оподаткування, а тому позбавлена обов'язку сплачувати транспортний податок. Також, зазначено про протиправність податкової вимоги, оскільки позивач не отримала податкового повідомлення-рішення зі сплати транспортного податку за 2017 рік, і дізналась про його існування лише після отримання податкової вимоги, у звязку з чим позивач була позбавлена законного права на оскарження такого податкового повідомлення-рішення, а відтак грошове зобовязання не може вважатись узгодженим у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 08.08.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Land Rover моделі Range Rover Sport, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, з обємом двигуна 4999 куб. см, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ126459.
Не погоджуючись із прийнятою податковою вимогою позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
З 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким викладено у новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України та введено в Україні новий місцевий податок на майно - транспортний податок.
З урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 №20.12.2016 №1791-VIII (далі Закон №1791), п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинними законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.
Відповідно до нової редакції, підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначений новий обєкт оподаткування.
Підпунктом 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України встановлено, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 вказаної статті Кодексу.
Податок сплачується за місцем реєстрації обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Надаючи оцінку наявності обєкта оподаткування з огляду на середньоринкову вартість автомобіля, суд виходить із того, що контролюючим органом нараховано транспортний податок за 2017 рік на підставі норм Податкового кодексу України, з урахуванням змін, внесених Законом №1791-VIII.
375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2017, яка згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» складала 3200 грн., дорівнюють 1200000,00 грн.
Розрахунок середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком проводиться за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18.02.2016.
Під час розгляду справи судом встановлено, що податковим органом при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення зроблено розрахунок для визначення вартості автомобіля позивача.
Разом з тим, судом перевірено вартість автомобіля та здійснено розрахунок з використанням Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів. Так, перевіривши отриманий результат на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу марки Land Rover моделі Range Rover Sport, 2013 року випуску з обємом двигуна 4999 куб. см становить 1790459,78 грн.
Отже, вартість транспортного засобу позивача марки Land Rover моделі Range Rover Sport, 2013 року випуску з обємом двигуна 4999 куб. см перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати.
Таким чином, у суду наявні підстави для беззаперечного висновку, що приймаючи податкове повідомлення-рішення контролюючий орган правомірно відніс легковий автомобіль, зареєстрований за позивачем, до обєкту оподаткування, оскільки прийняв його за наявності розрахунку середньоринкової вартості автомобіля, який є обовязковим для прийняття податкового повідомлення-рішення та вартість якого є більшою за 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
У відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.
У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 267.7.1 п. 267.7 ст. 267 Податкового кодексу України, транспортний податок сплачується за місцем реєстрації обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Відповідно до абзацу «а» п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України встановлено, що згідно з нормами цієї статті сума грошового зобовязання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобовязання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленого цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно з п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно з п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обовязків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Відповідно до п.п. 89.1.2 п. 89.1 ст.89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
При цьому, відповідно до вимог п. 88.2 ст. 88 Податкового кодексу України, право податкової застави не потребує письмового оформлення.
Згідно з п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
При цьому, відповідно до положень п.п.93.1.1 п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку.
Відповідно до п. 12 розділу І Порядку, повідомлення про виникнення у платника податків, що має податковий борг, права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається відповідно до вимог ст. 59 глави 4 розділу ІІ Кодексу.
Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу, яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою).
Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно з ч 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем в межах повноважень, у спосіб та в строки, визначені чинним законодавством прийнято та направлено позивачу податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу, у звязку з чим позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви фізичної особи ОСОБА_1 (вул. Тверська, 9/121, м. Дніпро, 49000, РНОКПП НОМЕР_2) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49600, ) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2