Справа № 826/8364/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2018 року № 826/8364/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Патратій О.В., за участі секретаря судового засідання Князєвої А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КГНТ-УКРАЇНА»

до Державної фіскальної служби України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

позивач: Костенко М.І.

відповідач: Павленко С.О.

третя особа: Павленко С.О.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КГНТ-УКРАЇНА» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми (SНакл), на яку ТОВ «КГНТ-Україна» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначені у податковій звітності з ПДВ ТОВ «КГНТ-Україна» за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 2 663 427,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму (SНакл), на яку ТОВ «КГНТ-Україна» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначені у податковій декларації з ПДВ ТОВ «КГНТ-Україна» за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 2 663 427,00 грн., та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України внести до системи електронного адміністрування суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що вказані у податковій декларації з ПДВ ТОВ «КГНТ-Україна» за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 2 663 427,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при вчиненні оскаржуваних дій та бездіяльності. Зокрема, як зазначає позивач, 15 грудня 2017 року ТОВ «КГНТ-УКРАЇНА» було сформовано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за № у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період - червень 2015 року, яким уточнено показник «сума від'ємного значення, що зараховується складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» (рядок 21) колишній рядок 24, значення якого збільшено на суму 2 663 427,00 грн. Однак, за поданим уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань декларацій з ПДВ коригування від'ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ всупереч вимог податкового законодавства не відбулось.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечив повністю, посилаючись на те, що у зв'язку з набранням 29.07.2015р. чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», яким зазначені положення ПК України були викладені в наведеній редакції, всім зареєстрованим в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платникам податків, в тому числі й Позивачу, було «обнулено» значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий ватник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових - накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому зареєстрованим платникам податку значення суми, на яку такий платник має траво зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягало автоматичному збільшенню у визначених в і. 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України випадках.

Зокрема, після обнуління 03.08.2015 реєстраційна сума (Накл) зареєстрованим платникам податку збільшується, крім іншого, на суму від'ємного значення податку непогашеного станом на 01.07.2015р. та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року/11 квартал 2015 року. При цьому, у Податковому кодексі відсутні норми, що дають підстави для здійснення повторного перерахунку формули у разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року або будь-який попередній звітний період, що судом враховано не було.

09.10.2018р. в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти позову заперечив.

Дослідивши матеріали справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено, що 15 грудня 2017 року ТОВ «КГНТ-УКРАЇНА» було сформовано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за № у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період - червень 2015 року, яким уточнено показник «сума від'ємного значення, що зараховується складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» (рядок 21) колишній рядок 24, значення якого збільшено на суму 2 663 427,00 грн.

Вказаний уточнюючий розрахунок доставлено до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві 15 грудня 2017 року о 12:26:20, про що свідчить квитанція №2, ім'я файлу 0104J20172651.XML, реєстраційний номер .

Вказана сума переплати з ПДВ у розмірі 2 663 427,00 грн. до 15.12.2017р. (дата подання уточнюючого розрахунку з ПДВ за червень 2015 № ) була відображена у електронному кабінеті ТОВ «КГНТ-УКРАЇНА», інтегрованій картці Товариства саме як переплата з ПДВ.

ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС України, у відповідності до ст.ст. 48, 49 ПК України, протягом п'яти робочих днів з дня отримання податкової звітності не надало ТОВ «КГНТ-УКРАЇНА» повідомлення про відмову у прийнятті уточнюючого розрахунку з ПДВ за червень 2015 року № , поданого Товариством. Однак, за поданим уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань декларацій з ПДВ коригування від'ємних значень у системі електронного адміністрування ПДВ не відбулось.

З витягу з особистого кабінету платника податків вбачається, що переплата (від'ємна різниця) з ПДВ в сумі 2 663 427грн., яка рахувалася до 15 грудня 2017 року в ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві на особовому рахунку Товариства, після подачі уточненого розрахунку була автоматично анульована. Тобто переплату ТОВ «КГНТ-УКРАЇНА» перед бюджетом автоматично анульовано, а збільшення реєстраційної суми формули в СЕА ПДВ, на яку Товариство відповідно до ПК України мало б право зареєструвати податкові накладні, не відбулося.

Не погоджуючись з такими рішеннями та діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

З 01.01.2015р. набрав чинності Закон України №71-VIII від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з п.200-1.1 ст.200-1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.200-1.6 ст.200-1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) За підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов'язань з податку.

На суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника (еПопРах).

Перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі, якщо таке зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка (еПопРах) не призведе до формування від'ємного значення суми податку, визначеної відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу (еНакл).

Для відповідного перерахування таких коштів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету/на поточний рахунок та реквізити поточного рахунку платника (у випадку подання заяви платника на повернення коштів на такий рахунок).

На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів після граничного терміну, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати платником сум податкових зобов'язань, здійснює таке перерахування до бюджету/на поточний рахунок платника податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, має право надсилати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість:

реєстри - для перерахування податку до бюджету в разі подання платником податку уточнюючих розрахунків до податкових декларацій;

коригуючі реєстри - для уточнення інформації, зазначеної у раніше надісланих реєстрах.

Як зазначено у п.200-1.3 ст.200-1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: еНакл = еНаклОтр + еМитн + еПопРах + еОвердрафт - еНаклВид - еВідшкод - еПеревищ,

де:

SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

еПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200 1.2 цієї статті.

Під час розрахунку показника еПопРах також враховується сума коштів у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов'язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Порядок та строки врахування таких сум у системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Не враховуються в обрахунку показника еПопРах суми, зараховані на рахунки платників у системі електронного адміністрування податку з:

а) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання сільськогосподарських товарів/послуг (крім зернових та технічних культур та продукції тваринництва, визначених у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу);

б) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання зернових та технічних культур, визначених у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу;

в) рахунків у системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів до Державного бюджету України та на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання продукції тваринництва, визначеної у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу.

еОвердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Показник еОвердрафт щокварталу (протягом перших шести робочих днів такого кварталу) підлягає автоматичному перерахунку з урахуванням показника середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців станом на дату такого перерахунку, були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу. Такий перерахунок здійснюється шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком.

Платникам податку, які станом на 1 січня 2016 року зареєстровані платниками податку на додану вартість менш як 12 звітних (податкових) місяців, а також платникам, зареєстрованим платниками податку на додану вартість після 1 січня 2016 року, - таке збільшення здійснюється протягом перших шести робочих днів кварталу, що настає за кварталом, в якому строк такої реєстрації досягає 12 звітних (податкових) місяців.

SНаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу;

SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників S НаклОтр та S НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників S НаклОтр, S НаклВид та S Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми S Накл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34 1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Сума еНакл платника, реорганізованого шляхом приєднання, злиття, перетворення, сформована на момент державної реєстрації припинення юридичної особи, використовується під час обрахунку суми еНакл правонаступника такого платника податку.

Сума еНакл платника, реорганізованого шляхом поділу (з якого здійснюється виділ), сформована на момент державної реєстрації припинення юридичної особи такого платника (державної реєстрації створення юридичної особи правонаступника), використовується під час обрахунку суми еНакл правонаступника такого платника податку пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом.

У пункті 34 Підрозділу 2 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено: "34. Встановити, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових SНаклОтр, SНаклВид та SМитн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом: … 4) до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року). Суми такого від'ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку; 5) до 20 серпня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період, що дорівнює кварталу, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за II квартал 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період за III квартал 2015 року. Суми такого від'ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку".

У пункті 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого 16.10.2014 постановою Кабінету Міністрів України №569 (надалі - "Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість") (у редакції до постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2017 р. N 536, чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено: Платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі на суму податку (е Накл), обчислену за такою формулою:

е Накл = е НаклОтр + е Митн + е ПопРах + е Овердрафт - е НаклВид - е Відшкод - е Перевищ,

де е НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податку податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими в Реєстрі, яка визначається на підставі даних таких податкових накладних, складених за операціями, дата виникнення податкових зобов'язань за якими припадає на податковий період починаючи з 1 липня 2015 р., а також розрахунків коригування, складених починаючи з 1 липня 2015 р. та зареєстрованих в Реєстрі, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 р., що підлягали наданню покупцям - платникам податку;

е Митн - загальна сума податку, сплаченого платником податку безпосередньо або через уповноважену особу під час ввезення товарів на митну територію України, що визначається на підставі даних митних декларацій з урахуванням змін, внесених відповідно до аркушів коригування та додаткових декларацій, оформлених згідно із статтею 261 Митного кодексу України, виходячи із сум податку, сплачених починаючи з 1 липня 2015 р. під час ввезення товарів на митну територію України. Під час проведення розрахунку показника е Митн застосовуються документи (митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 р.;

е ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунка платника його електронного рахунка, в тому числі з електронних рахунків, що були додатково відкриті відповідно до пункту 200 1.2 статті 200 1 Кодексу платникам податку - сільськогосподарським підприємствам, що до 1 січня 2017 р. застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу.

Як зазначено у п. 9-1 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (у редакції до постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2017 р. N 536, чинній, на момент виникнення спірних правовідносин), якщо у платника податку загальна сума податкових зобов'язань, зазначених ним у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків, перевищує суму податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Реєстрі (е Перевищ), а сума податку (е Накл), визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є недостатньою для реєстрації таким платником податкової накладної або розрахунку коригування до такої податкової накладної за звітні (податкові) періоди виникнення зазначеного перевищення, платник податку має право зареєструвати податкову накладну або розрахунок коригування в Реєстрі на суму податку, що дорівнює значенню показника е Перевищ, зменшеного на суму задекларованих до сплати податкових зобов'язань за періоди починаючи з 1 липня 2015 р. (включаючи податкові зобов'язання, які були сплачені платником податку, та податкові зобов'язання, які не були сплачені платником податку) та збільшеного на значення показника е ПопРах незалежно від значення показника е Накл, визначеного відповідно до пункту 9 цього Порядку.

У п.6 розділу VІ "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого 23.09.2014 наказом Міністерства фінансів України №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21) зазначено: уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення.

У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2.

Згідно з абз.1-4 п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Норми ст.200-1 та пункту 34 Підрозділу 2 Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України не містять положень, які унеможливлюють внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року в межах строку давності визначеному ст.102 Податкового кодексу України (не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації), і зокрема, уточнення показників суми від'ємного значення ПДВ за червень 2015 року (при цьому, Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок вх. № подано 15.12.2017р.).

Загальний порядок виправлення платниками податків помилок, допущених у податковій звітності, встановлений у ст.50 Податкового кодексу України, не містить виключень для даного випадку.

Судом встановлено, що відповідач після початку роботи системи електронного адміністрування ПДВ у штатному режимі на постійній основі, отримавши Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок вх. № від 15.12.2017р., в якому був уточнений показник суми від'ємного значення ПДВ, не забезпечив відображення цього показника у системі електронного адміністрування ПДВ.

Суд враховує, що згідно положень податкового законодавства система електронного адміністрування податку на додану вартість організована на централізованому рівні Держаної фіскальної служби України, а відтак на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми при зміні значення будь-якого з показників формули, тобто на Державну фіскальну службу України покладається обов'язок щодо забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму непогашеного від'ємного значення податку на додану вартість.

Таким чином, бездіяльність Держаної фіскальної служби України по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «КГНТ-УКРАЇНА» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у сумі 2 663 427,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін - є протиправною.

Суд вважає, що у даній справі належним способом захисту прав та інтересів позивача є зобов'язання Державної фіскальної служби України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «КГНТ-УКРАЇНА» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення у сумі 2 663 427,00 грн. та відобразити збільшення у сумі 2 663 427,00 грн. у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

У зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Державної фіскальної служби України внести до системи електронного адміністрування суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що вказані у податковій декларації з ПДВ ТОВ «КГНТ-Україна» за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 2 663 427,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіту про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд не вбачає за доцільне встановлення судового контролю у цій адміністративній справі.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Згідно з ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В позовні заяві позивач просить стягнути з відповідача 17 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Представником відповідача в судовому засіданні клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавалось.

Представництво інтересів в суді Товариства з обмеженою відповідальністю «КГНТ-УКРАЇНА» здійснював Костенко М.І., адвокат Адвокатського об'єднання «Адвокатська фірма «Єфімов і партнери» відповідно до договору про надання адвокатських послуг від 03.04.2018 року та ордеру про надання правової допомоги КВ № 354144 від 30.05.2018р.

Виконання робіт та їх оплата підтверджується Актом приймання наданих послуг № 128/2018, рахунком № 129/2018 від 24.05.2018р. та платіжним дорученням № 1389 від 29.05.2018р. на суму 20 400,00 грн. Позивач просив стягнути на його користь 17 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 11 333,33 грн. понесених судових витрат, пов'язаних з наданням правничої допомоги при розгляді справи в суді, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Таким чином суд також стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 524,00 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми (SНакл), на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «КГНТ-УКРАЇНА» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначені у податковій звітності з ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «КГНТ-УКРАЇНА» за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 2 663 427,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму (SНакл), на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «КГНТ-УКРАЇНА» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначені у податковій декларації з ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «КГНТ-УКРАЇНА» за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 2 663 427,00 грн., та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ;

4. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КГНТ-УКРАЇНА» (02121, м. Київ, Харківське шосе 201/203; ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа 8; ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 3 524,00 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривень 00 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 11 333,33 (одинадцять тисяч триста тридцять три) гривень 33 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій

Дата складання повного тексту рішення - 12 жовтня 2018 року