Справа № 200/8641/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року Справа № 200/8641/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
15 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом, в якому просить:
- визнати дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови у відновлені з 01 червня 2015 року виплати йому пенсії за віком протиправними;
- зобовязати Центральне обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську відновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 червня 2015 року по 20 вересня 2016 року включно та зобовязати виплатити ОСОБА_2 за вказаний період часу призначену пенсію за віком.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач втратив право на призначення щомісячного довічного грошового утримання з 01 червня 2015 року на підставі пункту 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIII), а відтак, з цієї дати відпали обставини, які в силу абзацу 2 частини першої статті 47 Закону № 1058-IV перешкоджали б виплачувати пенсію позивача.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2018 року, адміністративну справу № 200/8641/18 за позовом ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було надіслано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд, ухвалою від 10 липня 2018 року прийняв справу № 200/8641/18 до власного провадження та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні. Ухвала була отримана позивачем - 06 серпня 2018 року та відповідачем - 31 липня 2018 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
02 серпня 2018 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позовні вимоги не визнає та просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відзиві зазначено, що була законодавчо встановлена заборона виплати з 01 квітня 2015 року пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за віком, особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі суддями відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Разом з тим, зазначено, що оскільки позивач не підпадає під перелік осіб, на які не поширюються обмеження, встановлені статтю 47 Закону № 1058-IV, підстави для поновлення виплати пенсії позивачу відсутні.
Також, у відзиві на адміністративний позов, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить здійснити заміну відповідача по справі його правонаступником відповідно до положень ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтовуючи необхідність заміни тим, що відповідно до Постанови КМУ від 08 листопада 2017 року № 821 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фону України» Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Розглядаючи клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про заміну відповідача його правонаступником, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь - якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.
Таким чином, з урахуванням сукупності викладених обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання про заміну відповідача його правонаступником.
На підставі викладеного, суд допускає заміну первинного відповідача у справі - Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Суд, розглянувши справу, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на адміністративний позов, - встановив наступне.
ОСОБА_2 з 1984 року до 1990 року працював суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, а з квітня 1990 року по 2016 рік працював суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, а з 17 травня 2011 року отримував пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
З 01 квітня 2015 року виплату вказаної пенсії позивачу було тимчасово припинено з посиланням на вимоги ст. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, яким внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та передбачено, що тимчасово, з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів», пенсії призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.
В подальшому виплату пенсії було припинено на період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року, яким також було внесено зміни до ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яку було викладено в новій редакції.
26 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії за віком з квітня 2015 року по вересень 2016 року.
Листом від 27 червня 2017 року за № Д-87 позивачу було відмовлено у поновлені виплати пенсії в звязку з відсутністю підстав для цього.
Не погодившись з відмовою у поновлені виплати пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII) на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не виплачуються.
Водночас, згідно з пунктом 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.
Суд зазначає, оскільки Верховною Радою України до 01 червня 2015 року не було прийнято відповідного Закону, позивачу скасовано пенсію згідно положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та у зв'язку із цим відновлюється виплата пенсії, призначена позивачу згідно положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи наведене, рішення відповідача про відмову у відновленні раніше призначеної пенсії позивачу за віком з 01 червня 2015 року прийняте з порушенням вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону, з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Щодо відновлення виплати пенсії за віком за період з 01 січня 2016 року по 20 вересня 2016 року, суд зазначає наступне.
Законом № 911-VIII внесено зміни до частини першої статті 47 Закону № 1058-IV, абзаци другий і третій якої викладені в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».
Отже, з 01 січня 2016 року призначені пенсії не виплачуються, у разі роботи осіб на посадах та на умовах, передбачених, зокрема, Законом № 2453-VI.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 05 червня 2018 року у справі № 205/4414/16-а (2-а/205/118/16).
За таких обставин, підстави для виплати позивачу пенсії за віком з 01 січня 2016 року по 20 вересня 2016 року - відсутні.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.
Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у відновлені виплати позивачу раніше призначеної пенсії за віком з 01 червня 2015 року є протиправною, а тому слід зобовязати відповідача відновити нарахування та виплатити позивачу пенсію за віком в період, за який позивач мав право отримувати пенсію за віком, з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року, а отже позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 2, 72, 77, 241 - 246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у відновлені з 01 червня 2015 року виплати ОСОБА_2 пенсії за віком протиправними;
Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року включно та зобовязати виплатити ОСОБА_2 за вказаний період часу призначену пенсію за віком.
В задоволенні позовних вимог про зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 січня 2016 року по 20 вересня 2016 року включно та зобовязати виплатити ОСОБА_2 за вказаний період часу призначену пенсію за віком відмовити.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя ОСОБА_1