Справа № 820/3211/18
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3211/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Сіренко О.І.

суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Моісеєвої К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018, суддя Тітов О.М., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 15.06.18 по справі № 820/3211/18

за позовом ОСОБА_1

до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області третя особа Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська

про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ( далі відповідач) третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська в якому просила суд:

- визнати дії Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області по відмові виконати постанову Кам'янобрідського районного суду. м. Луганська від 18 грудня 2013 року про здійснення перерахунку та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними;

- зобов'язати Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області виконати постанову Кам'янобрідського районного суду, м. Луганська від 18 грудня 2013 року про здійснення перерахунку та виплаті мені щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2013 року по 02 червня 2013 року включно у розмірі 80 % грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, розмір якого становить 15451 грн., але не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб які втратили працездатність, з урахуванням здійснених виплат, а також про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату мені щомісячного грошового утримання судді у відставці з 03 червня2013 року у розмірі 80% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, розмір якого складається з 10 мінімальних заробітних плат та доплати за вислугу років у розмірі 80% зі збільшенням за кожний рік роботи на посаді судді понад 20 років на два відсотки щомісячного довічного грошового утримання, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження грошового розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням здійснених виплат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що вона є переселенка із зони АТО, а саме м. Луганськ, у зв'язку з чим, перебуває на обліку з 30 жовтня 2014 року щодо отримання щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці в Куп'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області. Останнє відмовляється виконати постанову Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 18 грудня 2013 року про здійснення перерахунку та виплати позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2013 року по 02.06.2013 року включно у розмірі 80% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, розмір якого становить 15451 грн., але не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням здійснених виплат, а також щодо здійснення перерахунку та виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці з 03.06.2013 у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, розмір якого складається з 10 мінімальних заробітних плат та доплати за вислугу років у розмірі 80 відсотків зі збільшенням за кожний рік роботи на посаді судді понад 20 років на два відсотка заробітку щомісячного довічного грошового утримання, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження грошового розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням здійснених виплат.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що відповідачем при перерахунку пенсії позивачу не було дотримано вимог діючого законодавства, а судові рішення фактичноне були не виконані.

Сторони в судове засідання не з"явились, були належним чином повідмлені про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що постановою Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 18 грудня 2013 р. позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська про визнання дій неправомірними та покладення зобов'язань - задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2013 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2013 року по 02.06.2013 року включно у розмірі 80% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, розмір якого становить 15451 грн., але не більше десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність з урахуванням здійснених виплат. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці з 03.06.2013 року у розмірі 80% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, розмір якого складається з 10 мінімальних заробітних плат та доплати за вислугу років у розмірі 80% зі збільшенням за кожний рік роботи на посаді судді понад 20 років на два відсотка заробітку щомісячного довічного грошового утримання, але не більше ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням здійснених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська на постанову Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 18 грудня 2013 р. у справі № 436/2772/13-а - залишено без задоволення. Постанову Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 18 грудня 2013 р. у справі № 436/2772/13-а - залишено без змін. Судові рішення набрали законної сили.

13.09.2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2013 р. по 02.06.2013 р.

Листом від 27.09.2017 року № 108/р-13/42-10 Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області повідомило позивача, що пенсія відповідачем виплачується відповідно до чинного пенсійного законодавства.

Позивач вважає такі дії Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд зобов'язати відповідача виконати постанову Кам'янобрідського районного суду, м. Луганська від 18 грудня 2013 року про здійснення перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2013 року по 02 червня 2013 року включно.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов'язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, постанова Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 18 грудня 2013 р. у справі № 436/2772/13-а є обов'язковою до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 си.383 КАС України).

З адміністративного позову вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду із даними вимогами, слугувала відмова відповідача виконати постанову Кам'янобрідського районного суду. м. Луганська від 18 грудня 2013 року про здійснення перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Тобто, заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано позов до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання виконати постанову Кам'янобрідського районного суду, м. Луганська від 18 грудня 2013 року, де відповідачем по справі був іншій Пенсійний фонд, а саме: Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська.

Колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права, у разі відкриття виконавчого провадження по справі № 436/2772/13-а звернутися до суду з обґрунтованим клопотанням про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження, в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 по справі № 820/3211/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 16.10.2018 р.