Справа № 0440/5176/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Справа № 0440/5176/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у м. Дніпрі в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати дії Відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 до 1 відсотка при призначенні пенсії позивачу - ОСОБА_2 за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - протиправними;
- зобовязати Пенсійний фонд при подальших перерахунках пенсії за віком ОСОБА_2 застосовувати коефіцієнт страхового стажу збільшений з 1% на 1, 35%;
- зобовязати Відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно провести новий розрахунок раніше призначеної пенсії за віком Позивачу - ОСОБА_2 з урахуванням передбаченої абзацем 1 пункту 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058/2003 величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та здійснити її виплату (пенсії) з урахуванням раніше виплачених платежів, починаючи з 28.12.2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 01.07.1993 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Вказує, що станом на грудень 2017 року має загальний трудовий стаж 45 року, а тому йому з 28.12.2018 року за його заявою було призначено пенсію по Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що відповідачем невірно було застосовано розмір величини оцінки одного року страхового стажу, а саме замість 1,35% було застосовано 1%. Крім того, вказує, що 22.03.2018 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом, в якому просив про здійснення нарахування пенсії за віком з 28.12.2017 року відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Однак, листом від 11.04.2018 № А5149-18/УКЦ позивачу було повідомлено, що для застосування величини оцінки страхового стажу в розмірі 1,35% немає підстав, оскільки було здійснено переведення з одного виду пенсії на інший, а не первинне її призначення. З огляду на вищезазначене, враховуючи що, відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсію йому призначено вперше, позивач вважає, що його позовні вимоги є обґрунтованими і відповідно такими, що підлягають до задоволення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2018 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження отримана сторонами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 10.08.2018 року та розпискою від 30.07.2018 року.
Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, 17.08.2018 року було подано відзив на позовну заяву, у якому він проти позовних вимог заперечує. Свої заперечення мотивує тим, що пенсії, які призначалися відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Зазначає, що з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % застосовується тільки при призначенні пенсії, а розмір пенсії обчислюється за нормами Закону, що діють на дату переведення на пенсію іншого виду. Додатково зауважує, що для застосування страхового стажу в розмірі 1,35 % при переведенні Позивача з пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відсутні законні підстави. Відтак, вважає, позовні вимоги безпідставними та просить у їх задоволенні відмовити повністю.
23.08.2018 позивачем було подано відповідь на відзив, якою на спростовання твердження відповідача щодо неможливості застосування положень, які регулюють первинне призначення пенсії, в тому числі, застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, зазначено, що порядок та підстави призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відрізняються від порядку та підстав призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також надав на підтвердження своєї позиції викладеної у позові практику Верховного суду України за 2015 року. Таким чином, позивач вважає, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не спростовано аргументів стосовно суті позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.
10.09.2018 року від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких надані пояснення аналогічні з поясненнями в відзиві на позовну заяву від 17.08.2018 року .
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та запереченням на відповідь на відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.07.1993 року отримує пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
З 28.12.2017 року позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
22.03.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом, в якому просив про здійснення нарахування пенсії за віком з 28.12.2017 року відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Листом від 11.04.2018 № А5149-18/УКЦ позивачу було повідомлено, що для застосування величини оцінки страхового стажу в розмірі 1,35% немає підстав, оскільки було здійснено переведення з одного виду пенсії на інший, а не первинне її призначення.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до положень ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.
При цьому, згідно з положеннями ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною 3 ст. 45 Закону України № 1058 - VI передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відтак, при переведенні з одного виду пенсії на інший особам враховується заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), як при первинному призначенні пенсії, а за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Тобто, ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України №1058 - VI.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі №185/1474/17 (2а/185/161/17), адміністративне провадження № К/9901/3035/17.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ, який набув чинності з 11.10.2017 року, внесено зміни до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV та доповнено пунктами 43 - 47.
Пунктом 44 даного Закону передбачено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
Положеннями ч. 2 ст. 40 Закону України № 1058 - VI передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+Кз2+Кз3+ ... +Кз);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною 1 ст. 25 Закону № 1058 - VI передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:
Кс = См х Вс / 100% х 12, де:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).
Таким чином, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, згідно положень пункту 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.
Водночас, суд зазначає, що приписи ч. 3 ст. 45 Закону регулюють переведення з одного виду пенсії на інший вид, тобто вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які визначені саме Законом № 1058-IV.
Однак, у справі, яка розглядається, має місце призначення пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.
Позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Крім того, після призначення пенсії за вислугу років, ОСОБА_2 продовжував працювати та сплачував страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
28.12.2017 року позивачу було вперше призначено пенсію згідно Закону № 1058-IV.
З огляду на зазначене, положення абз. 1 п. 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV поширюються на правовідносини щодо визначення розміру пенсії за віком позивачу при її призначенні, оскільки у вказаній нормі зазначено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Таким чином, суд вважає, що відповідач при обчисленні розміру для призначення позивачу вперше пенсії за віком відповідно до норм Закону безпідставно не застосував величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Тому, судом відхиляються твердження відповідача про те, що величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % не повинна застосовується для визначення розміру пенсії ОСОБА_2.
ОСОБА_2 за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV звернувся вперше 28.12.2017 року, а тому відповідач для визначення розміру пенсії за віком зобов'язаний був застосувати пункт 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV в редакції закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII, відповідно до якого при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35 % є неправомірними.
Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобовязання відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно провести новий розрахунок раніше призначеної пенсії за віком Позивачу - ОСОБА_2 з урахуванням передбаченої абзацем 1 пункту 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058/2003 величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та здійснити її виплату (пенсії) з урахуванням раніше виплачених платежів, починаючи з 28.12.2017 року також підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги позивача про зобовязання Пенсійний фонд при подальших перерахунках пенсії за віком ОСОБА_2 застосовувати коефіцієнт страхового стажу збільшений з 1% на 1,35%, з огляду на наступне.
Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
При цьому, суд звертає увагу на те, що права позивача, в частині застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % на час розгляду даної справи не порушені, оскільки перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35 % ще не проведено, а суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє, тому позовні вимоги у зазначеній частині є передчасними та не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 9, 11, 72 - 77, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 до 1 відсотка при призначенні пенсії позивачу - ОСОБА_2 за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно провести новий розрахунок раніше призначеної пенсії за віком Позивачу - ОСОБА_2 з урахуванням передбаченої абзацем 1 пункту 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058/2003 величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та здійснити її виплату (пенсії) з урахуванням раніше виплачених платежів, починаючи з 28.12.2017 року.
В задоволенні позовних вимог про зобовязання Пенсійний фонд при подальших перерахунках пенсії за віком ОСОБА_2 застосовувати коефіцієнт страхового стажу збільшений з 1% на 1, 35% - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя ОСОБА_1