Справа № 645/5247/18
Суддя: Горпинич О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/5247/18
Провадження № 2-а/645/161/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Кривеженко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Миколаївській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 600528 від 30.08.2018 року, винесену відносного нього про накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн. та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 30.08.2018 року приблизно о 22 годині 30 хвилин він дійсно керував автомобілем МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Миколаєві і рухався в напрямку м. Одеса. На його шляху він побачив дорожній знак, який вказував на закритий проїзд у звязку з тим, що проводяться дорожні роботи. Проте, дорожнього знаку, який би вказував йому подальший напрямок руху або обїзд на даній ділянці дороги не було, тому він змушений був рухатися по попередньому покажчику в бік м. Одеса. В цей час його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції з тих підстав, що він не виконав вимоги дорожнього знаку 4.11 «Рух легкових автомобілів» та продовжив рух в зоні його дії, тим самим порушив ПДР України за що ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, у звязку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 255,00 грн. Позивач з вказаною постановою не згоден, оскільки при розгляді справи поліцейський не розяснив йому його права та обовязки, не повідомив його про можливість відкладення справи для того щоб скористатися правовою допомогою, порушив його права на звернення за правовою допомогою, також не виявив обставин, які виключають адміністративну відповідальність, помякшують і обтяжують відповідальність, а також не були зясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід врахувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП, жодних доказів, крім постанови на момент розгляду адміністративної справи не було, що є підставами для скасування прийнятої постанови.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та слухати справу за його відсутності.

Відповідач - інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Миколаївській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 та представник третьої особи Управління патрульної поліції у Миколаївській області в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання поштових відправлень, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також витребувано з Управління патрульної поліції у Миколаївській області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (постанова серії НК № 600528 від 30.08.2018 року, відеозапис фіксації правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо).

10 жовтня 2018 року через канцелярію суду від представника ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, надійшов відзив на позов в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначав, що 30.08.2018 року під час патрулювання м. Миколаєва інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Миколаївській області ОСОБА_2 було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме водій керуючи вантажним транспортним засобом «MAN» з номерним знаком АХ6155ЕІ рухався по проспекту Центральному, який є основним проспектом в м. Миколаєві та призначений лише для руху легкових транспортних засобів, не виконав вимоги дорожніх знаків 4.11 «Рух легкових автомобілів» додатку 1 ПДР України, які розташовані на кожному перехресті проспекту Центрального та продовжив подальший рух в зоні дії знаку. Після чого інспектором було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу та підійшовши до водія, яким виявився ОСОБА_1, інспектор належним чином представився, розяснив суть скоєного адміністративного правопорушення та попросив предявити документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог дорожнього знаку 4.11 додатку 1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Після чого водію було розяснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, а також наслідки несплати штрафу. Інспектор розглянув справу про адміністративне правопорушення із дотриманням вимог ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, виніс постанову по справі із дотриманням вимог ст. 283 КУпАП на бланку постанови, що відповідає формі та технічному опису, зазначеному в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 та наклав стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.. Згідно ст. 285 КУпАП постанову було оголошено, позивача було ознайомлено зі змістом постанови та надано її копію. Також представник зазначав, що позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши письмові матеріали, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють ОСОБА_4 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 600528 від 30.08.2018 року, винесеною інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Миколаївській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Так, згідно вказаної постанови, 30.08.2018 року о 22 год. 30 хв. в м. Миколаїв, Центральний район, на перехресті вул. Садова та проспекту Центрального, водій ОСОБА_1 керуючи вантажним транспортним засобом MAN, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.11 «Рух легкових автомобілів» та продовжив рух в зоні дії знаку, чим порушив ПДР України.

Згідно ОСОБА_4 дорожнього руху України, знак 4.11 «рух легкових автомобілів». Дозволяється рух лише легкових автомобілів, автобусів, мотоциклів, маршрутних транспортних засобів і вантажних автомобілів, максимальна маса яких не перевищує 3,5 тони.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП та п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАПпередбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідності до норм діючого законодавства.

В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, розяснені права, надано можливість скористатися юридичною допомогою, розглянуто клопотання в разі їх наявності, заслухані свідки.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, скасування якої є предметом позову, не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного порушення, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків події, відеозапис тощо, ухвала суду в частині витребування вказаних доказів відповідачем також не виконана, причини ненадання доказів суду не відомі.

Позивач заперечує проти порушення ним ОСОБА_4 дорожнього руху України, зазначає, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не заслухані особи, які беруть участь у справі.

Доказів порушення позивачем вимог дорожнього знаку 4.11, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Згідно ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Необхідно наголосити, що ухвала суду в частині витребування доказів відповідачем не виконана, причини ненадання доказів суду не відомі.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не підтверджено належними та допустимими доказами, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідач жодним чином не спростував доводів позивача щодо порушення процедури розгляду справи, не надання йому можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Крім того, у 1997 році Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, у звязку з чим взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції .

Частина 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Суд, оцінюючи надані у справі докази в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

У ч. 3 ст. 62 Конституції України закріплено основоположні принципи презумпції невинуватості та визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України наявність порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України не доведено, у зв'язку з чим суд вважає можливим задовольнити позов та скасувати постанову серії ЕАА № 477508 від 10.07.2018 року, інспектором патрульної поліції 6 роти 2 батальйону УПП в Харківській області сержантом поліції ОСОБА_5 про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 245, 246, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286, КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 600528 від 30.08.2018 року, винесену інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Миколаївській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому законом порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): м. Харків, вул. Велозаводська, 34/39.

Відповідач - інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Миколаївській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б/1.

Третя особа Управління патрульної поліції у Миколаївській області, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б/1.

Суддя -