Справа № 812/196/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року справа № 812/196/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Компанієць І.Д., Міронової Г.М.

секретар Святодух О.Б.,

за участі представника відповідача Подройко Н.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року в адміністративній справі № 812/196/18 (головуючий у 1 інстанції Свергун І.О.) за позовом селянського (фермерського) господарства «Світанок» до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.10.2017.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 позовні вимоги СФГ «Світанок» до ГУ ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.10.2017 № , яким до позивача застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в сумі 35964,93 грн. виділено у самостійне провадження.(а.с. 65).

В обґрунтування позову зазначив, що податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки відповідачем проведено перевірку без законних підстав. Позивач не був включений до відповідного плану-графіку документальних перевірок на поточний 2017 рік, копію наказу про проведення перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення документальної планової перевірки не було вручено до початку перевірки в порушення ст.. 77 Податкового кодексу України. Посилаючись на ст.. 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зазначає, що введено мораторій на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності. Позивач здійснює господарську діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, внаслідок чого в силу Закону відповідач був позбавлений повноважень щодо проведення документальної планової невиїзної перевірки. Реєстрація податкової накладної від 31.12.2015 № 9/2 в Єдиному реєстрі податкових накладних відбулася з порушенням граничних термінів не з вини позивача, оскільки були вчинені всі належні дії для своєчасної реєстрації податкової накладної.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року 2018 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.10.2017 № , яким до селянського (фермерського) господарства «Світанок» застосовано штраф у сумі 35964,93 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення, прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Щодо не направлення Головним управлінням ДФС у Луганській області позивачу повідомлення від 01.08.2017 № 88 про проведення перевірки та надання документів до перевірки. Описом вкладення до рекомендованого відправлення кореспонденції підтверджується відправлення на адресу позивача документу з датою та вихідним номером 01.08.2017 № 449, що відповідає даті та номеру наказу. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.08.2017 № 780 відправлення отримано позивачем 03.08.2017.

2. Звертає увагу суду, що позивачем оскаржується саме порядок проведення контролюючим органом документальної планової невиїзної перевірки. При цьому, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб до перевірки. Якщо допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду має бути лише суть виявлених порушень.

3. Зазначає, що ведення ЄРПН встановлюється Кабінетом Міністрів України, а не органом фіскальної служби, отже твердження позивача про вину контролюючого органу щодо несвоєчасного зарахування коштів позивача на його рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість є безпідставним, так як кошти перераховуються установою банку, а не органом фіскальної служби. Вважає, що ГУ ДФС у Луганській області діяла в межах наданих повноважень.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги. Представник позивача до суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами в межах доводів апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд встановив наступне.

Селянське (фермерське) господарство «Світанок» (далі -СФГ «Світанок», позивач) є юридичною особою та перебуває на податковому обліку в Сватівській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області. (а.с. 68-71).

01.08.2017 в.. начальником Головного управління ДФС у Луганській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст.. 77, ст.. 79 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 13 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (зі змінами та доповненнями) та згідно з планом-графіком документальних перевірок на 3-й квартал поточного року, відповідно до п.п. 1.2.1.2, п.п. 1.2.1 п. 1.2. «Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок, платників податків», затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 № 22, прийнято наказ № 449 «Про проведення документальної планової невиїзної перевірки», відповідно до якого наказано провести (з урахуванням змін з 01.01.2017 до ст.. 102 Податкового кодексу) документальну планову невиїзну перевірку Селянського (фермерського) господарства «Світанок» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, податку на додану вартість за період з 01.07.2014 по 30.06.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 02.08.2014 по 30.06.2017, а також по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тривалістю 20 робочих днів. (а.с. 23).

На підставі вказаного наказу відповідачем складено повідомлення від 01.08.2017 № 88 про проведення з 28.08.2017 документальної планової невиїзної перевірки, в якому зазначено початок проведення перевірки - 28.08.2017, та вказано на обов'язок платника податків забезпечити надання документів до перевірки (а. с. 24).

З 25.09.2017 по 06.10.2017 посадовими особами ГУ ДФС у Луганській області проведено документальну планову невиїзну перевірку СФГ «Світанок» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, податку на додану вартість за період з 01.07.32014 по 30.06.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 02.08.2014 по 30.06.2017 та єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, якою встановлено порушення позивачем абз. 11, абз. 16 п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, виписаних у грудні 2015 року, квітні 2017 та червні 2017 року.(а.с. 26-30).

За наслідками перевірки СФГ «Світанок» відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.10.2017 № , яким до позивача за затримку реєстрації податкових накладних застосовано штраф в розмірі 35964,93 грн. ( а.с.34-35).

Спірним питанням даної справи є правомірність нарахування ГУ ДФС у Луганській області позивачу штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За змістом пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної встановлена статтею 120-1 ПК України.

Згідно з пунктом 120-1.1 цієї статті порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема, в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України передбачено, що відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю-платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), лише за наявності його вини.

Матеріали справи свідчать, що податкову накладну № 9/2/ складено СФГ «Світанок» 31.12.2015, сума ПДВ за цією податковою накладною становить 357933,33 грн (а. с. 43).

Граничною датою реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є 15.01.2016.

Згідно з квитанцією № 1 податкову накладну від 31.12.2015 № 9/2/ для проведення державної реєстрації вперше було надіслано 14.01.2016 та доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 14.01.2016 о 15:50:42. Документ не прийнято з тієї підстави, що сума ПДВ в документі (357933,33) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (348291,51) продавця (а. с. зв. бік 43).

Пунктом 2 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 569), рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.

Із п. 12 Порядку № 569 вбачається, якщо сума, обчислена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній, яку платник податку повинен зареєструвати в Реєстрі, такий платник перераховує необхідну суму коштів з поточного рахунку на електронний рахунок (в тому числі на додаткові електронні рахунки).

На виконання вимог Порядку № 569, позивач платіжним дорученням від 14.01.2016 № 462 перерахував на відповідний ПДВ рахунок цього платника податків у Казначействі України грошові кошти в сумі 10000,00 грн., призначення платежу - ПДВ за грудень 2015 року (а. с. 53).

Згідно виписки з рахунку СФГ «Світанок» за період з 14.01.2016 по 16.01.2016 зазначений платіж у сумі 10000,00 грн. здійснено 14.01.2016 о 17 год. 10 хв. (а. с. 54).

14.01.2016 позивачем надіслано податкову накладну від 31.12.2015 № 9/2/ для проведення державної реєстрації та доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 14.01.2016 о 17:31:25. Згідно отриманої позивачем 14.01.2016 о 17 год. 31 хв. квитанції № 1 документ не прийнято через виявлені помилки: сума ПДВ в документі (357933,33) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (348291,51) продавця (а. с. 44).

15.01.2016 позивачем надіслано зазначену податкову накладну від 31.12.2015 № 9/2/ для проведення державної реєстрації та доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 15.01.2016 о 08:14:00. Згідно отриманої позивачем 15.01.2016 о 08 год. 14 хв. квитанції № 1 документ не прийнято через виявлені помилки: сума ПДВ в документі (357933,33) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (348291,51) продавця (а. с. 45).

Надіслану податкову накладну від 31.12.2015 № 9/2/ для проведення державної реєстрації 15.01.2016 та доставлену до центрального рівня Державної податкової служби України 15.01.2016 об 11:58:36, за квитанцією № 1, отриманою позивачем 15.01.2016 об 11 год. 59 хв., документ не прийнято через виявлені помилки: сума ПДВ в документі (357933,33) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (348291,51) продавця (а. с. 46).

З тих же підстав не прийнято податкову накладну від 31.12.2015 № 9/2/ надіслану для проведення державної реєстрації було 15.01.2016, 16.01.2016 та доставлену до центрального рівня Державної податкової служби України 15.01.2016 о 15:08:49, о 20:58:03 та 16.01.2016 о 10:52:01 . Згідно отриманих 15.01.2016 о 15 год. 59 хв. та 20:58, 16.01.2016 о 10:52 квитанцій за № 1 відповідно, документ не прийнято через виявлені помилки: сума ПДВ в документі (357933,33) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (348291,51) продавця (а. с. 47, 48, 51).

Податкову накладну від 31.12.2015 № 9/2/ для проведення державної реєстрації надіслану 15.01.2016, 16.01.2016 та доставлену до центрального рівня Державної податкової служби України 15.01.2016 о 22:28:32 та 16.01.2016 о 08:16:22 не прийнято через виявлені помилки: невірний підпис - сертифікат відсутній в базі сертифікатів. (а. с. 49, 50).

16.01.2016 об 11 год. 57 хв. податкову накладну від 31.12.2015 № 9/2/ було зареєстровано, про що видано відповідну квитанцію № 1 від 16.01.2016 (зворотній бік арк. спр. 52).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач здійснив усі необхідні дії для своєчасної реєстрації податкової накладної у термін до 15 днів у ЄРПН: 14.01.2016 перерахував кошти в сумі 10000,00 на відповідний електронний рахунок та 14.01.2016 і 15.01.2016 декілька разів намагався зареєструвати податкову накладну в реєстрі. Проте, кошти в сумі 10000,00 грн. не були зараховані на відповідний рахунок, що не залежало від волі позивача, внаслідок чого реєстрацію податкової накладної своєчасно не здійснено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність вини позивача в порушенні граничних термінів реєстрації податкової накладної від 31.12.2015 № 9/2/ в ЄРПН, а відтак доводи апелянта стосовно того, що кошти в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в сумі 10000,00 грн. перераховує установа банку, а не органом фіскальної служби не приймаються до уваги.

Що стосується реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 13.04.2017 № 8 та від 30.06.2017 № 10 слід зазначити наступне.

Матеріали свідчать, що податкову накладну від 13.04.2017 № 8, згідно з якою сума ПДВ складає 858,00 грн., позивачем було зареєстровано в ЄРПН 03.05.2017 о 09:14:35 (а. с. 88, 91).

Податкову накладну від 30.06.2017 № 10, згідно з якою сума ПДВ складає 858,00 грн. зареєстровано в ЄРПН 17.07.2017 о 08:33:34 (а. с. 89, 92).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов в цій частині, виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено факту направлення повідомлення від 01.08.2017 № 88, що є порушенням вимог п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України та на думку суду, порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки призводить до визнання відсутності правових наслідків такої перевірки, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення). Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Статтею 79 ПК України визначено особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Зокрема, пунктом 79.1 статті 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 податкового кодексу України про проведення планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копія наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 ПК України необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім, що також узгоджується із приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України.

Сам вид перевірки (планова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об'єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Матеріали справи свідчать, що на адресу позивача відправлено документ з датою та вихідним номером 01.08.2017 № 449, що відповідає даті та номеру наказу, стосовно повідомлення від 01.08.2017 № 88 в реєстрі відомості відсутні, що суперечить нормам п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України.

А невиконання вимог пункту 77.4 статті 77 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2018 року в адміністративній справі №812/196/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова