Справа № 201/931/18
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/931/18
Провадження № 2-а/201/83/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді - Федоріщева С.С,

при секретарі - Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Павлюкова Андрія Миколайовича, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 02/А від 22.01.2018р, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 січня 2018 року звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради Павлюкова Андрія Миколайовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №02/А від 22.01.2018р. (а.с. 2 - 5).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваною постановою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляд штрафу в розмірі 17 000 грн. за те що ним у декларації про початок виконання будівельних робіт від 30.06.2016р. № ДП 19 зазначено недостовірні дані про отримання містобудівних умов і обмежень на реконструкцію, які є обов'язковими вихідними даними для забезпечення проектування об'єкта будівництва.

Позивач вважає постанову такою, що не відповідає вимогам статей 38, 96, 245, 247, 258, 268, 283, 285, КУпАП, оскільки при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили б про наявність в його діях ознак проступку, а також відповідачем пропущений встановлений ст. 38 КУпАП строк, в межах якого провадження по справі може бути розпочате, а особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

На думку позивача, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 96 КУпАП, склад правопорушення якої не відповідає тим обставинам, що виявлені перевіркою - надання недостовірна інформація у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт.

Крім того, вважає, що відповідачем пропущений строк притягнення до адміністративної відповідальності, установлений ч. 1 ст. 38 КУпАП, оскільки декларацію про початок виконання будівельних робіт від 30.06.2016р. подано у Департаменті ДАБІ ще 05.07.2016р., що підтверджується самою декларацією, а правопорушення виявлено 05.01.2018р., тому на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 08.05.2018р. і 27.06.2018р. Управлінням ДАБК надані відзиви на позовну заяву разом із доданими документами (а.с. 32 - 35, 66 - 70), в яких відповідач, обґрунтовуючи заперечення проти позову вказав таке. Перевірка здійснена у зв'язку із надходженням листа Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради від 22.12.2017р. № 2/1-365 (від 22.12.2017р. вх.№ 9/213), на підставі наказу Управління ДАБК про проведення позапланової перевірки від 26.12.2017р. № 479п, направлення від 26.12.2017р. №0569.

В ході проведення позапланової перевірки на об'єкті будівництва «Реконструкція господарської будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1», встановлено, що замовником об'єкта будівництва - ОСОБА_1 у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт від 30.06.2016р. № ДП 19, зазначено недостовірні дані в частині отримання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію господарської будівлі, що є обов'язковими вихідними даними для забезпечення проектування вказаного об'єкта будівництва, чим порушено п.п. 3, 4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 16.05.2011р. № 45 і ч. ч. 1, 10 ст. 29, ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У декларації позивач посилається на п. 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 07.07.2011р. № 109 п. 25. «Реконструкція житлових та нежитлових приміщені без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення», який в даному випадку не може бути застосований, оскільки при будівництві змінено зовнішню конфігурацію та збільшено площу за рахунок другого та третього поверхів, що зазначено в декларації і підтверджується фото з об'єкту.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Згідно з ч. 2 ст. 39-1 цього Закону у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону Україна «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17.01.2017р., з дня набрань, чинності цим Законом об'єкти будівництва ІІІ та IV категорій складності належать відповідно до об'єктів з середніми (СС2) наслідками.

З урахуванням цього, посадовою особою Управлінням ДАБК складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.01.2018р., а начальником Управлінням ДАБК, з урахуванням результатів перевірки, прийнято постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 96 КУпАП, а саме, за виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2).

За приписами п. 6 Порядку про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995р. № 244, штраф за правопорушення може бути накладено на суб'єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення. Днем виявлення правопорушення є день складення акту перевірки відповідного суб'єкта містобудування.

На сьогоднішній будівництво перевіряємого об'єкту здійснюється без відповідного дозволу, отже, правопорушення вважається триваючим, тому стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня його виявлення (ст. 38 КУпАП)

З урахуванням викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача - адвокат Чіп О.В. (діє на підставі ордеру від 30.01.2018р. - а.с. 14) надав суду заяву, в якій просив розглядати справи без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Шибка О.С. (діє на підставі довіреності від 09.01.2018р. - а.с. 23) надала суду заяву, в якій просила розглядати справи без її участі, у задоволенні позовних вимог відмовити.

За наявності заяв представника позивача і представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності, суд розглянув адміністративний позов за відсутності сторін та на підставі ч.4 ст. 229 КАС України без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою начальника Управління ДАБК ради Павлюковим А.М. від 22.01.2018р. № 02/А по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000грн. (а.с. 6).

Порушення полягає у тому, що замовником ОСОБА_1 на об'єкті будівництва «Реконструкція господарської будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1» у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт від 30.06.2016р. № ДП 19, зазначено недостовірні дані в частині отримання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію господарської будівлі, що є обов'язковими вихідними даними для забезпечення проектування вказаного об'єкта будівництва, чим порушено п.п. 3, 4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 16.05.2011р. № 45 і ч. ч. 1, 10 ст. 29, ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Винесенню цієї постанови передувала позапланова перевірка на об'єкті містобудування, проведена з 28.12.2017р. по 05.01.2018р. у зв'язку із надходженням листа від Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради від 22.12.2017р. № 2/1-365 (від 22.12.2017р. вх.№ 9/213), на підставі наказу Управління ДАБК про проведення позапланової перевірки від 26.12.2017р. № 479п, направлення від 26.12.2017р. №0569 (а.с. 36 - 38).

За результатами позапланової перевірки посадовими особами Управління ДАБК складено акт № 5 від 05.01.2018р., видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.01.2018р., складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.01.2018р. (а.с. № 39 - 49).

Об'єктом перевірки є об'єкт містобудування, розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1 співвласником якої є позивач ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 44896962 станом на 01.10.2015р. (а.с. 13).

Предметом оскарження у даній справі є постанова посадової особи цього ж органу у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідачем у справі є утворене 16.03.2016р. рішенням Дніпропетровської міської ради № 7/3 Управління Державної архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради, на яке покладено виконання функцій державного архітектурно-будівельного контролю на території населених пунктів, на які поширюється компетенція Дніпропетровської міської ради.

Відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», підзаконними нормативними актами з питань містобудівної діяльності.

Так, частиною 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. № 3038-VI визначено, що суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 26 цього Закону право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у визначеному цією статтею порядку.

Відповідно до із п. 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553 (далі - Порядок № 553) у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Як видно з матеріалів справи, у розділі акта ІV. «Опис виявлених порушень» зазначено, що на об'єкті будівництва «Реконструкція господарської будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1» у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт від 30.06.2016р. № ДП 19, зазначено недостовірні дані в частині отримання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію господарської будівлі, що є обов'язковими вихідними даними для забезпечення проектування вказаного об'єкта будівництва, чим порушено п.п. 3, 4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 16.05.2011р. № 45 і ч. ч. 1, 10 ст. 29, ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності (а.с. 44, зв.бік).

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку № 45 для забезпечення проектування об'єкта будівництва замовник повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Як видно з наданої позивачем декларації від 30.06.2016р. № ДП 19, декларантом зазначено, що отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є непотрібним згідно з п. 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011р. № 109, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.07.2011р. за № 913/19651 (далі - Перелік № 109).

Відповідно до п. 25 Переліку № 109 для проектування містобудівні умови та обмеження не надаються на об'єкті будівництва «Реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення».

Відповідач вважає, що в даному випадку п. 25 Переліку № 109 не може бути застосований, оскільки при будівництві змінено зовнішню конфігурацію та збільшено площу за рахунок другого та третього поверхів.

Частинами 1 - 3 ст. 29. Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Вихідні дані у редакції, чинній на момент подання позивачем декларації - 30.06.2016р.) передбачено, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Частиною 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

У декларації від 30.06.2016р. № ДП 19 позивачем як забудовником задекларовано будівництво 3-поверхової господарської будівлі загальною площею 791,50 кв.м відповідно до проектної документації (а.с. 53), а з фотокопій видно, що позивачем добудовані другий і третій поверх (а.с. 57 - 59), натомість як з Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 25.03.2015р., видно, що житловий будинок є одноповерховим, загальна його площа становить 95,7 кв.м (а.с. 54, 55).

Отже, наведеними документами підтверджено, що під час будівництва позивачем суттєво змінено зовнішню конфігурацію об'єкта будівництва шляхом добудови двох поверхів. При цьому, про зміну зовнішньої конфігурації позивач знав на момент подання декларації про початок виконання будівельних робіт, але всупереч вимог закону вказав у декларації, що отримання вихідних даних на проектування не потрібно, оскільки реконструкція не передбачає зміну зовнішньої конфігурації.

Статтею 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлений порядок подання декларація про початок виконання будівельних робіт, її реєстрації. Так, відповідно до ч.ч. 1 - 3 цієї статті (у редакції, чинній на момент подання позивачем декларації - 30.06.2016р.) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2015р. № 747) «Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт».

Пунктом 22 розділу «Декларація про початок виконання підготовчих або будівельних робіт» цього Порядку № 466 (що був чинний на момент подання декларації) визначено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в декларації, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) у зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх до реєстру шляхом подання особисто або надсилання до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 8 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, за формою згідно з додатками 4 і 5 до цього Порядку у двох примірниках.

Формою декларації (додаток 5) було передбачено зазначення Містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки видані (крім об'єктів, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не видаються).

Постановою КМ № 404 від 07.06.2017р. були внесені зміни до постанови КМ від 13.04.2011р. № 466, виключено Розділ «Декларація про початок виконання підготовчих або будівельних робіт» виключено на підставі Постанови КМ № 404 від 07.06.2017р.

Означеною Постановою КМ № 404 від 07.06.2017р. (п. 15-1) було визначено, що внесення змін, визначених пунктами 14 і 15 цього Порядку, до зареєстрованої в установленому порядку декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт здійснюється шляхом заповнення повідомлення за формою згідно з додатком 3-1 до цього Порядку.

Повідомлення подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Подане (надіслане) до зазначеного органу повідомлення є невід'ємною частиною зареєстрованої декларації.

При цьому, п. 15. Постанови КМ № 404 від 07.06.2017р. містив норми, аналогічні постанові у попередній редакції, зокрема, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовникові протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Замовник (його уповноважена особа) зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) у поданому повідомленні про початок виконання підготовчих робіт чи повідомленні про початок виконання будівельних робіт або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати виправлені (достовірні) дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх до реєстру шляхом подання особисто або надсилання відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві заяви за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку та повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт чи повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку в одному примірнику.

До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і в передбаченому цим пунктом порядку подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подане з помилками повідомлення або виявлені в ньому недостовірні дані не застосовуються.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Сторонами не оспорюється той факт, що позивачем була подана декларація про початок будівельних робіт, яка не була повернута для усунення недоліків, самостійно позивачем не були виявлені недостовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, відповідного листа (повідомлення) про зміну даних позивач до органу державного архітектурно-будівельного контролю не направляв, а останній подану декорацію не скасовував.

Як стверджує відповідач, об'єкт будівництва «Реконструкція господарської будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1» є об'єктом з середніми наслідками (СС2).

Згідно з п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 (у редакції на момент подання декларації) (далі - Порядок №466) будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів I-III категорії складності.

Згідно з п. 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17.01.2017 року № 1817-VIII (надалі - Закон № 1817-VIII), зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт є чинними до завершення будівництва об'єктів, крім випадків їх скасування відповідно до пункту 3 цього розділу.

Згідно з п.п. 3 - 6 п. 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1817-VIII, зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт можуть бути скасовані відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі: 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства, невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю; 4) скасування містобудівних умов та обмежень; 5) виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта; 6) виконання будівельних робіт, не передбачених згідно з декларацією про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.п. 4, 5 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1817-VIII, внесення змін до зареєстрованих в установленому законодавством порядку декларацій про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт, а також надання іншої інформації, обов'язковість якої для замовників визначена законодавством, здійснюється в порядку, визначеному законодавством для об'єктів будівництва відповідного класу наслідків (відповідальності).

З дня набрання чинності цим Законом об'єкти будівництва:

I та II категорій складності належать відповідно до об'єктів з незначними (СС1) наслідками;

III та IV категорій складності належать відповідно до об'єктів з середніми (СС2) наслідками;

Управлінням ДАБК під час перевірки виявлено, що відповідачем при поданні декларації зазначені недостовірні відомості в частині отримання містобудівних умов і обмежень на реконструкцію, які є обов'язковими даними для забезпечення проектування об'єкта будівництва, що підтверджено в судовому засіданні відповідними доказами - даними технічного паспорта на житловий будинок, фотографіями об'єкта будівництва. Доведено, що на спірний об'єкт позивач мав отримати містобудівні умов і обмежень на реконструкцію, у встановленому ст. 29. Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і пунктів 3, 44 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011р. № 45

Разом із тим, суд звертає увагу, що вищенаведеним Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» №1817-VIII від 17.01.2017 року, який почав діяти з 10.06.2017р. диспозицію ч. 6 ст.96 КУпАП було викладено у новій редакції: Виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2).

Варто відмітити, що норма ч. 6 ст. 96 КУпАП у редакції до 10.06.2017р. передбачала відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» №1817-VIII від 17.01.2017 року, який почав діяти з 10.06.2017р. у пункті 3 слова і цифри "щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності" замінити словами і цифрами "щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками";

Отже, пункт 3 ч. 1 ст. 34 Законом № 1817-VIII від 17.01.2017р.. також Законом № 2059-VIII від 23.05.2017р. викладено у такій редакції:

замовник має право виконувати будівельні роботи після: видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

До внесення змін (до 10.09.2017р.) норми п.п. 2, і 3 ст. 34 Закону надавали право замовнику виконувати будівельні роботи після: 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідач стверджує, що з дня набрання чинності законом № 1817-VIII від 17.01.2017р., об'єкт будівництва, що здійснюється позивачем, є ІІІ та IV категорій складності і відноситься до об'єктів із середніми наслідками (СС2), і, як слідує з логіки відповідача (з огляду на те, що позивач притягнутий до відповідальності за ч. 6 ст. 96 КУпАП - виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2)), то позивач мав би отримати дозвіл на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності відповідно до п. 3 ст. 34 Закону.

Разом із тим позивач такого дозволу не отримував, а подав декларацію про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності відповідно до п. 2 ст. 34 Закону.

Водночас, як видно з фабули правопорушення описаного в оскаржуваній постанові, позивача притягнуто до відповідальності за зазначення ним недостовірних даних про отримання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію господарської будівлі, що є обов'язковими вихідними даними для забезпечення проектування.

Містобудівні умови та обмеження на реконструкцію у розумінні п. 3. ст. 29 Закону є вихідними даними, які надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Натомість як дозвіл на виконання будівельних робіт, згідно із п.п. 1, 2 ст. 37 Закону - це документ, який надає право на виконання будівельних робіт на об'єктах будівництва, який видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Отже, «містобудівні умови та обмеження на реконструкцію» не є дозволом, а лише частиною проектної документації. Їх отримання є передумовою отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, за дії, що вчинені позивачем при поданні декларації від 30.06.2016р., отриманою відповідачем 05.07.2016р, він повинен нести відповідальність на підставі закону, що був чинний станом на 05.07.2016р.

Диспозиція частини 6 ст. 96 КУпАП у редакції, чинній станом на 05.07.2016р. передбачала склад адміністративного правопорушення - відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності.

Станом на дату винесення оскаржуваної постанови, ч. 6 ст. 96 КУпАП передбачала відповідальність лише за виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2).

Такий склад правопорушення, з огляду на вищенаведені висновки суду, у діях позивача відсутній. Порушення п.п. 3, 4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 16.05.2011р. № 45 і ч. ч. 1, 10 ст. 29, ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.96 КУпАП в редакції, чинній на дату її винесення, оскільки не стосується порушення порядку отримання дозволу на виконання будівельних робіт, що всиновлений іншою статтею Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - статтею 37.

Відтак, орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду притягнув позивача до відповідальності за дії, які на момент винесення оскаржуваної постанови не охоплювались складом адміністративного правопорушення, передбаченого нормою ч. 6 ст. 96 КУпАП, а отже такі дії не були адміністративним правопорушенням (проступком) в розумінні вимог ч.1 ст. 9 КУпАП, відповідно до якої, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому не було взято до уваги той факт, що у відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини та положення норм законодавства, слід дійти висновку про те, що у начальника Управління ДАБК Павлюкова А.М. були відсутні законні підстави для винесення оскаржуваної постанови № 02/А від 22.01.2018р., а провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 96 КпАП України слід було закрити.

Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

При цьому судом враховується, що відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

З урахуванням того, що відповідачем відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірності свого рішення, а судом не встановлено, рішення прийнято відповідачем обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі ст. 139 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму ВАСУ від 23.01.2015р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI "Про судовий збір" щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України від 08.07.2011р. "Про судовий збір", ст.ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 46, 72-77, 121, 139, ч. 4 ст. 229, ст. ст. 241-256, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Павлюкова Андрія Миколайовича, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 02/А від 22.01.2018р. - задовольнити.

Постанову № 02/А від 22.01.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., винесену начальником Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради Павлюковим Андрієм Миколайовичем - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.С. Федоріщев