Справа № 597/996/18
Суддя: Дудяк С. В.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №597/996/18
Провадження №2-а/597/43/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку визначеному главою одинадцятою параграфом другим КАС України з повідомленням (викликом сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ у Тернопільській області ОСОБА_2про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області ОСОБА_2 №АА-13.08/2 від 13.08.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.96 ч.8 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 5950,00 гривень штрафу в дохід держави.

Також просить провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

При цьому позивач покликається на те, що реконструкцію гаража він проводив ще в період з 2013 по 2014 рік, а до відповідальності його за це, оскаржуваною постановою, притягнуто відповідачем 13.08.2018 року, тобто поза строками накладення адміністративного стягнення, передбаченими ст.38 КУпАП.

Крім цього, звертає увагу на те, що відповідачем в оскаржуваній постанові взагалі не зазначено періоду в який вчинено інкриміноване йому діяння, що потягло за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідач - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, однак представник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області надіслав суду письмовий відзив на позовну заяву у якому заперечив проти задоволення даного позову, вважає, що підстав для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача немає. Також представник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області просить слухати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав:

13.08.2018 року головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області ОСОБА_2 розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.96 ч.8 КУпАП і оскаржуваною постановою №АА-13.08/2 наклала на останнього адміністративне стягнення у виді 5950,00 гривень штрафу в дохід держави.

Статтею 96 ч.8 КУпАП передбачено, що експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем накладено оскаржуваною постановою на позивача адміністративне стягнення у виді 5950 гривень штрафу в дохід держави (350*17=5950), тобто в межах санкції передбаченої вищевказаною статтею.

Відповідно до протоколів №ЛА-09.08/1, №ЛА-09.08/2 від 09.08.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 провів реконструкцію господарської споруди в гараж, що в АДРЕСА_1, на підставі будівельного паспорта, але без документів, що дають право на виконання будівельних робіт та експлуатує даний об'єкт, чим порушив ст.ст.34 ч.1 п.1, 39 ч.8 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", п.12, 13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМ України №461 від 13.04.2011 року.

У вищевказаних протоколах та в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не зазначено періоду у якому позивач провів вказану реконструкцію.

Крім цього, протокол №ЛА-09.08/1 від 09.08.2018 року складений відповідачем відносно позивача за ст.96 ч.4 КУпАП, а протокол №ЛА-09.08/2 від 09.08.2018 року за ст.96 ч.8 КУпАП.

В той же час, при прийнятті відповідачем оскаржуваної постанови, як з неї вбачається, нею взято до уваги два вищевказаних протоколи, однак зазначено, що позивача визнано винним лише за ст.96 ч.8 КУпАП, без врахування, що протокол №ЛА-09.08/1 від 09.08.2018 року складений за ст.96 ч.4 КУпАП, чим порушено процедуру накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до ст.38 ч.1 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення на позивача накладено оскаржуваною постановою 13.08.2018 року, тобто зі спливом двомісячного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення.

Підстав для сумніву в тому, що позивач реконструкцію гаража проводив в період з 2013 по 2014 рік, як він про це зазначає в позовній заяві та стверджує в судовому засіданні, в суду не виникає.

Тому, суд вважає, що відповідачем накладено на позивача адміністративне стягнення з порушенням строку, визначеного ст.38 ч.1 КУпАП.

Додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення, відповідачем зібрано не було і оскаржувана постанова таких доказів не містить. В судове засідання відповідач не з'явилась.

Відповідно до ст77 ч.1, 2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов'язана довести правомірність накладення нею адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ст.77 ч.2 КАС України, факт адміністративного правопорушення та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.96 ч.8 КУпАП, є не доведеним.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Згідно ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В зв'язку з цим постанова в справі про адміністративне правопорушення №АА-13.08/2 від 13.08.2018 року відносно позивача є такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач не поніс судових витрат по сплаті судового збору, оскільки звільнений від його сплати при поданні даної заяви до суду, відповідач теж не понесла судових витрат по даній справі, тому їх слід компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст.ст.38, 247, 251, 254, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст.77, 139, 143, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295 КАС України, рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08.04.2015 року, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ у Тернопільській області ОСОБА_2про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області ОСОБА_2 №АА-13.08/2 від 13.08.2018 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.96 ч.8 КУпАП скасувати і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати у виді судового збору по справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішенняможе бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня виготовлення повного його тексту.

Повний текст судового рішення виготовлено 09.10.2018 року.

Суддя

С. В. Дудяк