Справа № 826/12693/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та скасування постанови.

До позовної заяви було додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року в мотивувальній частині заяву позивача про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову було визнано необґрунтованою та непідтвердженою доказами, позовну заяву ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без руху, встановлено позивачу п'ятиденний строк, з дня отримання зазначеної ухвали суду, для усунення недоліків поданої позовної заяви.

В мотивувальній частині вказаної ухвали зазначено про необхідність подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1409,60 грн.

На виконання вимог цієї ухвали позивачем було подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано та незаконно позбавив позивача права на доступ до правосуддя. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він подавав клопотала про звільнення від сплати судового збору, оскільки являється особою, що є опікуном недієздатної особи - брата ОСОБА_4, який є інвалідом другої групи та потребує постійного стороннього догляду; єдиним засобом існування є соціальна допомога по нагляду за психічно хворою особою; являється багатодітним батьком, на утриманні якого перебуває троє неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, дійшов висновку, що вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року позивач не виконав, оскільки не надав до суду оригінал документу про сплату судового збору у відповідному розмірі та судом не приймається до уваги клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від сплати судового збору, оскільки єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити сторону від сплати судового збору, є її майновий стан, однак визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони, однак, надані позивачем документи не є достатніми для підтвердження незадовільного майнового стану, що зумовлює висновок про відсутність передбачених ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.133 КАС України підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п.1 ч.4 наведеної статті позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що у випадку недодержання позивачем вимог ст.161 КАС України при подачі заяви суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і у випадку неусунення її недоліків позовна заява повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 серпня 2018 року до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшло клопотання позивача на виконання ухвали про звільнення від сплати судового збору, в якому позивач просив звільнити його від сплати судового збору. На підтвердження обставин, викладених в позові та клопотанні з цього приводу долучено копію посвідчення про опікунство та отримання соціальної допомоги, відомості про суми виплачених доходів, рішення суду про встановлення опіки, посвідчення, що підтверджує, що позивач є багатодітним батьком, свідоцтва про народження дітей та про укладення шлюбу.

Згідно довідки про суми виплачених доходів ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13 червня 2018 року дохід ОСОБА_3 за І квартал 2018 року становив 5100,00 грн.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов'язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, враховуючи наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору та застосування судом першої інстанції формального підходу при вирішенні даного питання, а саме, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам майнового стану ОСОБА_3, та враховуючи, що відсутність можливості реалізувати право на апеляційне оскарження судового рішення у зв'язку з несплатою судового збору є перешкодою у доступі до правосуддя, що суперечить прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку щодо відсутності підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та скасування постанови, а ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року про повернення позовної заяви ОСОБА_3 є такою, що постановлена за відсутності встановлених КАС України підстав та підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.