Справа № 810/3983/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2018 року № 810/3983/18
Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить зобов`язати Васильківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсійне забезпечення за вислугу років в цивільній авіації з моменту звернення до Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, досягнувши 55 років, маючи стаж роботи в цивільній обороні більше 20 років, 22.12.2017 звернувся до Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, на яку має право відповідно до абзацу 14-23 пункту "б" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, 21.03.2018 відповідачем протиправно було винесено рішення про відмову №1708/04, яким позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років при досягненні 50 років відповідно до абзацу 14-23 пункту "б" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Така відмова відповідача була обґрунтована тим, що у позивача відсутній спеціальний стаж, який відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути 20 років. Натомість у позивача їх лише 18. Тому, оскільки відсутній достатній спеціальний стаж, то у позивача відсутнє право на призначення пенсії по вислузі років згідно наданих документів. За таких обставин, пенсійний орган відмовив у призначенні пенсії по вислузі років.

Позивач, не погоджуючись з даним рішенням та вважаючи його протиправним, звернувся з позовом до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини викладені в письмовому відзиві від 27.08.2018 та просив суд відмовити позивачу в задоволенні вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що даний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом (далі - Закон №1788").

Відповідно до п. д) ч. 1 статті 3 Закону №1788 право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: д) працівники воєнізованих формувань, які не підлягають державному соціальному страхуванню, особи начальницького і рядового складу фельд`єгерської служби.

Згідно статті 4 Закону №1788 умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Відповідно до статті 51 Закону №1788 пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно п. б) статті 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсії за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу" від 21.07.1992 №418 право на пенсію за вислугу років мають: інженерно-технічний склад, який здійснює випробні (дослідні) польоти, а також польоти по здачі, прийманню літальних апаратів, їх систем, агрегатів, приладів та обладнання, парашутно-десантної техніки (при наявності діючого посвідчення про допуск до проведення льотнихвипробувань): інженери, техніки, механіки, оператори та експериментатори всіх найменувань.

Відповідно до абзацу 2 статті 52 Закону №1788 право на пенсію за вислугу років мають окремі категорії працівників авіації працівників авіації та льотно-випробувного складу.

Відповідно до Закону України "Про загальобов`язкове державне пенсійне страхування" зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148 - VIII (далі - "Закон №1058"), а саме п. 2.-1 "Прикінцевих положень", особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтею 54 Закону №1788, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. в) статті 54 Закону №1788, інженерно-технічний склад за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55-ти років і при стажі роботи не менше як 30 років, з них не менше 20-ти років на зазначених посадах для чоловіків. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи з 01.04.2017 по 31.03.2018 не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

Постановою Кабінету Міністрів України ""Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсії за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу" від 21.07.1992 №418 (зі змінами), затверджено Перелік посад і робіт інженерно - технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років (далі - "Перелік").

Право на пенсію за вислугу років мають зазначені в цьому Переліку працівники, які безпосередньо зайняті повний робочий день на роботах по оперативному і періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден на підприємствах, підрозділах військових частин і підприємств системи Міністерства оборони (вільнонайманий склад), авіаційно - спортивних організаціях. Зайнятість цих працівників на роботах, які дають право на пенсію за вислугу років підтверджується довідками, виданими відповідними підприємствами, об`єднаннями й організаціями.

Згідно доданих документів, страховий стаж позивача складає 29 років 5 місяців 13 днів, стаж роботи за вислугу років 18 років 4 місяці 19 днів, а саме:

- з 03.09.1990 по 31.10.1994 - працював у київському об`єднаному авіазагоні українського управління цівільної авіації авіатехніком по планеру та двигунам на 1 авіаційній базі;

- з 01.02.1994 по 31.03.1995 - працював в Українській державній авіакомпанії "Авіалінії України" авіатехніком по планера та двигунам;

- з 01.04.1995 по 21.05.2001 - працював у Київському державному авіаційному підприємстві державної авіакомпанії "Авіалінії України" авіатехніком по планеру та двигунам;

- з 22.05.2001 по 10.08.2007 - працював у Закритому акціонерному товаристві (нині ПРАТ) "Український авіаційно - технічний центр" авіатехніком з експлуатації планеру та двигунів;

- з 23.10.2007 по 31.03.2009 - працював у ДП "Завод 410 ЦА" в авіаційно - технічному центрі авіатехніком.

Таким чином, твердження позивача, що він має спеціальний стаж - 24 роки 06 місяців 7 днів, який дає право на призначення пенсії згідно статті 54 Закону №1788 - невірне. Так, як слідує із війського квитка № НОМЕР_1 та довідки №56 від 11.01.2018, позивач проходив військову службу в повітряних військах із 05.08.1981 по 22.04.1990 на посаді авіатехніка літака, тобто, у цей період він був військовослужбовцем. Також, довідкою №56 підтверджується те, що позивач був старшим лейтенантом, проходив військову службу на посаді військового техніка.

До того ж, позивач працював на таких посадах, як:

- авіатехнік планеру та двигунам на І авіаційній базі з 03.09.1990 по 31.01.1994, що підтверджується довідкою №28-01/18-03;

- авіатехнік по планеру та двигунам СЕіТРСМК ІАЦ, в службі експлуатації та транспорту ремонту обладнання авіаційної техніки з 01.02.1994 по 31.03.1995, що підтверджується довідкою №28-01/18-02 від 23.01.2018;

- авіатехнік по планеру та двигунам СЕіпр УАЦ, в службі експлуатації та поточного ремонту УАЦ з 01.04.1995 по 21.05.2001, відповідно до довідки №28-01/18-01 від 23.01.2018;

- авіатехнік з експлуатації ПС планеру та двигунів в СЕіПРАТ, служба експлуатації поточного ремонту авіаційної техніки з 21.05.2001 по 10.08.2007, що підтверджується довідкою №551-7-291 від 27.07.2017;

- авіатехнік по п`ятому розряду з 23.10.2007 по 31.03.2009, відповідно до довідки №30/124 від 04.10.2017.

Даний період не можна зарахувати до стажу роботи, який дає право за вислугою років згідно статті 54 Закону №1788, так як до стажу роботи по вислузі років зараховується робота у військовій частині Міністерства оборони України тільки для вільнонайманого складу, а не для військовослужбовців. А отже, період служби позивача з 05.08.1981 по 22.04.1990 було зараховано до страхового стажу на загальних підставах. Стаж роботи у період з 1980 по 1981, та з 2009 по 2011 роки роботи на інших посадах зараховано до стахового стажу, відповідно до роздруківки розрахункового стажу №5022 від 22.12.2017.

Таким чином, страховий стаж ОСОБА_1 позивача складає 29 років 5 місяців і 13 днів, а не 26 років 8 місяців і 7 днів, як він стверджує позивач. Виходячи з цього, спеціальний стаж ОСОБА_1 становить 18 років 4 місяці 19 днів.

Отже, відповідно до п. в) статті 54 Закону №1788, у позивача відсутнє право на призначення пенсії по вислузі років згідно наданих документів, так як йому необхідно було мати стаж по вислузі років не менше 20 років, натомість у позивача - лише 18. А тому, ОСОБА_1 має право на пенсію на загальних підставах.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій щодо відмови у призначенні пенсії по вислузі років позивачу, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.