Справа № 461/6415/18
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/6415/18
Провадження №2а/461/398/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Городецької Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Думича Р.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Інспектора батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

19 серпня 2018 року інспектором патрульної поліції винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. Вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки причиною зупинки його транспортного засобу не було порушення ПДР водієм, а відтак, вимога інспектора предявити поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суперечить змісту ст.21.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, серед іншого відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

На його думку, вказаний вище закон передбачає лише два випадки коли працівник поліції має право перевірити страховий поліс під час складання протоколу та оформлення матеріалів ДТП.

Крім того, позивач стверджує, що в порушення вимог ст.245 КУпАП та рішення Конституційного суду №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015, відповідачем проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, а безпосередньо на місці його вчинення.

Просить суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серія НК №592470 від 19 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП; скасувати постанову інспектора патрульної поліції батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серія НК №592470 від 19 серпня 2018 року притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 29 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є законною.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора патрульної поліції батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 19 серпня 2018 року Серія НК №592470 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.7).

Згідно протоколу, 14.08.2018 року на автодорозі Київ-Чоп ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 не предявив поліс обовязкової цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.1 ст.222 КУпАП органи національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

У відповідності до вимог п.2.1 «г» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух», водій зобовязаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст.16).

Зміст вказаних вище правових норм свідчить про те, що поліцейський має право вимагати у водія пред'явлення страховки на його автомобіль, а той у свою чергу її зобов'язані мати при собі.

Відтак, на думку суду, покликання позивача на те, що закон передбачає лише два випадки коли працівник поліції має право перевірити страховий поліс під час складання протоколу та оформлення матеріалів ДТП, не відповідають змісту вказаних вимог норм закону, і тлумачаться ним субєктивно на власний розсуд.

Таким чином, суд відхиляє ці доводи позивача, як підставу для визнання постанов патрульного незаконної.

Стосовно наведених доводів позивача, щодо правової неможливості здійснити розгляд справи про притягнення до адмінправопорушення на місці його скоєння, суд зазначає, що відповідно до вимог ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З огляду на положення наведених норм, з урахуванням приписів ст.258 КУпАП, суд зазначає, що в даному випадку при вчиненні адмінправопорушення пов'язаного з безпекою руху передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, чітко визначена правова можливість для інспектора патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.

Таке правове регулювання, здійснене внаслідок змін, що відбулися у законодавстві пов'язаного з реформуванням системи правоохоронних органів. Тобто, законодавство зазнало таких змін, якими наділило інспекторів поліції, що здійснюють контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками, повноваженнями на не складання протоколу, та винесення постанови на місці вчинення правопорушення, при чому в даному випадку винесення постанови такою уповноваженою особою за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, чи за місцем скоєння правопорушення нівельовано. До внесення змін, така можливість була передбачена коли по факту скоєння правопорушення складались протоколи та відбувався збір доказової бази такого порушення.

До того ж, суд зазначає, що положення ч.2 ст.276 КУпАП слід вважати загальною та такою, що передбачає альтернативу стосовно місця розгляду справ. В той час, як положення ст.256 Кодексу є спеціальною нормою та встановлює виключне місце прийняття такої постанови.

Рішенням КС України від 26.05.2015 року по справі №5-рп/2015, наданні висновки стосовно того, що положення частини першої статті 276 КУпАП яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, в даному випадку не відноситься до ст.258 КУпАП та її не тлумачить з урахуванням змін, що відбулися в Кодексі після прийняття такого рішення.

Таким чином, у відповідності до положень ст. 256 КУпАП відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Постанову отримано позивачем у день її винесення, а саме 19.08.2018 року, що підтверджується особистим підписом позивача.

Суд оцінивши всі надані суду позивачем та відповідачем докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позивач дійсно скоїв адміністративне правопорушення за яке був притягнений до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд вважає, що в справі постанова про накладання адміністративного стягнення на позивача, об'єктивність якої підтверджена переглянутими під час судового засідання відеозаписом наданим представником відповідача, є доказом правомірності поведінки суб'єкта владних повноважень у взаємостосунках з позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в зв'язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,ст.ст.222, 245, 251, 252 КУпАП, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2) до Інспектора батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП ОСОБА_2 (адреса місця роботи: м.Львів, вул.Перфецького,19) про визнання протиправними дій та скасування постанови, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення складено 11.10.2018 року

Суддя Л.М.Городецька