Справа № 716/1376/17
Суддя: Князєв Всеволод Сергійович
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 716/1376/17

Провадження № 11-943апп 18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Князєва В. С.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зобов'язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року (судді Совгира Д. І., Драчук Т. О., Курка О. П.),

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області (далі - Рада) від 22 березня 2017 року щодо відмови у видачі йому свідоцтв про право власності на майнові паї та зобов'язати Раду видати ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на майнові паї.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 зазначив, що рішенням виконавчого комітету Ради від 22 березня 2017 року йому незаконно відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на майнові паї на підставі укладених із попередніми власниками договорів купівлі-продажу від 20 червня 2005 року. Це рішення, на думку позивача, є незаконним, таким, що порушує його право власності, не аргументованим, містить лише посилання на надходження аналогічної заяви щодо цих майнових паїв від ОСОБА_5 та наявність рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року та 27 травня 2016 року. Окрім того, ОСОБА_3 вважає, що його право власності на майнові паї встановлено постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23 січня 2017 року під час розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до Ради та голови цієї Ради про визнання неправомірними дій.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Заставнівський районний суд Чернівецької області постановою

від 04 грудня 2017 року (суддя Сірик І. С.) позов задовольнив частково: визнав неправомірним та скасував рішення виконавчого комітету Ради від 22 березня 2017 року № 3/3, в іншій частині позовних вимог відмовив.

4. Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою

від 27 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив частково: постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області

від 04 грудня 2017 року скасував, провадження у справі закрив.

5. Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суттю даного спору є вирішення питання правомірності переходу права власності на нерухоме майно від третіх осіб до позивача, що вказує на наявність спору, який виник з цивільних правовідносин.

6. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою

від 20 червня 2018 року відкрив провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3, а ухвалою від 13 серпня 2018 року призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження.

7. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою

від 14 серпня 2018 року справу за позовом ОСОБА_3 до Ради,

треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Ради та зобов'язання вчинити певні дії передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись із постановою апеляційного суду, ОСОБА_3 подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування цим судом норм процесуального права.

9. У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року, справу направити до цього ж суду для продовження розгляду.

10. В якості доводів ОСОБА_3 вказує на порушення, на його думку, апеляційним судом положень статей 3 та 17 КАС (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) і безпідставне закриття провадження у справі.

Рух касаційної скарги

11. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 22 серпня 2018 року прийняла до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до Ради,

треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконним рішення і скасування рішення виконавчого комітету Ради та зобов'язання вчинити певні дії і призначила її до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

12. Рішення суду попередньої інстанції переглядається в межах наведених в касаційній скарзі доводів відповідно до статті 341 КАС.

Позиція інших учасників справи

13. ОСОБА_5 подала відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови апеляційного суду, просила залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Установлені судами обставини справи

14. Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23 січня 2017 року визнано протиправною відмову голови Ради від 11 серпня 2016 року №135 у задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу нових свідоцтв про право власності на викуплені майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати).

15. 22 лютого 2017 року ОСОБА_3 подав до Ради заяви про видачу йому нових свідоцтв про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) у розмірі 3657 грн, взамін свідоцтва, виданого на ім'я ОСОБА_6, серії НОМЕР_2, а також у розмірі 2106 грн, взамін свідоцтва, виданого на ім'я ОСОБА_7, серії НОМЕР_1, виданих Радою 20 лютого 2014 року, у зв'язку із набуттям ним даних частин майнового паю у власність на підставі укладених 20 червня 2005 року між позивачем та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 договорів купівлі-продажу.

16. Рішенням виконавчого комітету Ради від 22 березня 2017 року №3/3 відмовлено видати ОСОБА_3 нові свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), взамін вищезазначених свідоцтв.

17. Вважаючи, що дії суб'єкта владних повноважень при реалізації управлінських функцій є незаконними та такими, що порушують його право власності, гарантоване Конституцією України, ОСОБА_3 звернувся до суду та просив: визнати неправомірною відмову та зобов'язати видати ОСОБА_3 нові свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), взамін вищезазначених свідоцтв.

Позиція Великої Палати Верховного Суду

Релевантні джерела права й акти їх застосування

18. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

19. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

20. Згідно з частиною першою статті 2 КАС (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

21. Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

22. Відповідно до частини другої статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

23. За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

24. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

25. У касаційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що його позовні вимоги стосуються протиправності дій Ради, як суб'єкта, наділеного владними функціями щодо видачі нових свідоцтв про право власності на майнові паї, а не визнання права власності на ці паї. На думку позивача, спір про право власності на майнові паї у цій справі відсутній, оскільки дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії Ради.

26. Зі змісту судових рішень убачається, що до Ради звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо видачі свідоцтв про право власності на майнові паї взамін виданих на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_7 При цьому, зазначені особи подали відповідні підтверджуючі документи: ОСОБА_3 подав дублікати свідоцтв, а ОСОБА_5 оригінали свідоцтв. Водночас, ОСОБА_3 вважав, що набув право власності на спірні майнові паї на підставі укладених 20 червня 2005 року між ним та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 договорів купівлі-продажу, а ОСОБА_5, зокрема, вказала, що також набула право власності на ці паї на підставі договорів купівлі-продажу з ОСОБА_7 і ОСОБА_6 Оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Ради від 22 березня 2017 року №3/3 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовлено у видачі нових свідоцтв про право власності на майнові паї.

27. Тобто, спір у справі, що розглядається, може стосуватися права власності третіх осіб на майнові паї, оскільки зі змісту оскаржуваного рішення Ради вбачається, що на спірні майнові паї претендувало дві особи, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_5

28. Отже, у цій справі існує невирішений спір про право власності, що виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на майнові паї.

29. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду не може погодитися з доводами позивача про помилковість висновку апеляційного суду щодо непоширення на спірні правовідносини юрисдикції адміністративних судів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

30. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС (в чинній редакції) суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

31. Положеннями пункту 1 частини першої статті 349 КАС (в чинній редакції) визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

32. Згідно з частиною першою статті 350 КАС (в чинній редакції) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

33. У частині першій статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

34. Ураховуючи наведене, ВеликаПалата Верховного Суду вважає, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження в адміністративній справі, а відтак - підстав для задоволення касаційної скарги та скасування судового рішення немає.

Висновки щодо розподілу судових витрат

35. За правилами частини шостої статті 139 КАС (в чинній редакції) якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

36. Оскільки за результатами розгляду касаційної скарги Велика Палата Верховного Суду не змінила судового рішення та не ухвалила нового, то немає підстав для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 КАС (у чинній редакції), Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. С. Князєв
Судді:
Н. О. Антонюк О. Б. Прокопенко
С. В. Бакуліна Л. І. Рогач
В. І. Данішевська І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко О. С. Ткачук
Л. М. Лобойко В. Ю. Уркевич
Н. П. Лященко О. Г. Яновська