Справа № 826/9607/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

16 жовтня 2018 року № 826/9607/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., ознайомившись з позовною заявою
ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Київській області
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 89% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення та скасуванні щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що були враховані при призначенні пенсії ОСОБА_1 при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року у розмірі 89% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що були враховані при призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач є пенсіонером Державної прикордонної служби України, з якої звільнений 30.12.2010 року. 31.12.2010 року позивачу призначено пенсію за вислугу років в розмірі 89% відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року. Позивач із перерахунком не погоджується, оскільки, на його думку, відповідачем протиправно зменшено розмір пенсії позивача з 89% грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення, та, крім того, не враховано щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що були враховані при призначенні позивачу пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через канцелярію суду 13.08.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому стверджує, що позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС в Київській області, яку підготовлено відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, постанов Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року та №988 від 11.11.2015 року.

Проти позовних вимог заперечує, оскільки при перерахунку пенсії керувався Постановою КМУ від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Законом України від 09.04.1992 року №2262-XI «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з огляду на що, вважає перерахунок пенсії здійсненим відповідно до вимог чинного законодавства.

Через канцелярію суду 20.08.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримано.

Суд також звертає увагу, що відповідачем подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, на що, суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Пунктом другим частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи норми Кодексу адміністративного судочинства України та необґрунтоване клопотання представника відповідача, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу в Державній прикордонній службі України на посаді заступника начальника по роботі з особливим складом Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління ДПСУ та звільнений з військової служби 30.12.2010 року.

Згідно з протоколу про призначення пенсії від 31.12.2010 року, що міститься в матеріалах справи, пенсію позивачу призначено з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 1250,00 грн.; оклад за військове звання 135,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 40% - 554,00 грн.; середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяців, у т.ч.:- 2134,55 грн.; ОУС 15% 15%; надб. за кваліфікацію, в/сл., клас майстер 5.5%; особи, які працюють в умовах режимних обмежень 15%15%; надбавка за особливо важливі завдання 80%; премія 20%. Всього основний розмір пенсії 89% грошового забезпечення (вислуга років 33) у розмірі 3625, 46 грн.

Вищезазначене підтверджується грошовим атестатом позивача № 111 від 30.12.2010 року та додатком до грошового атестату № 111 від 30.12.2010 року, які також містяться в матеріалах справи.

Адміністрацією прикордонної служби України видано довідку від 31.03.2018 року №11/1740 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року №103.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, Адміністрацією Державної прикордонної служби України підготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області на підставі довідки № 11/1740 від 31.03.2018 року, виданої позивачу Адміністрацією Державної прикордонної служби України, проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, яким встановлено основний розмір пенсії -70 % грошового забезпечення та не враховано такі суми грошового забезпечення, як: ОУС 15% 15%; надб. за кваліфікацію, в/сл., клас майстер 5.5%; особи, які працюють в умовах режимних обмежень 15%15%; надбавка за особливо важливі завдання 80%; премія 20%.

Вважаючи дії відповідача, що полягають у неправильному обчисленні пенсії протиправними, позивач звернувся до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) знанням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018 року.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Згідно з п.1, 2 зазначеної постанови перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374). Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 року 50%, з січня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 %, з 1 січня 2020 року 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Таким чином, вказаною Постановою КМУ змінено у бік збільшення розмір грошового забезпечення за посадою, на якій проходив службу Позивач, відтак слід дійти висновку про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до п.п. 1-3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, затвердженого Постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 року (далі - Порядок) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління ігржавної охорони. Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення коленої особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, встановлено, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою збільшено розмір грошового забезпечення; Міністерством юстиції України на адресу Пенсійного фонду України направлено повідомлення про підстави перерахунку № 11739/16/12-17 від 13.11.2017 року; Адміністрацією Держприкордонслужби позивачу видано Довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії №11-1740 від 31.03.2018 року (копія довідки міститься у матеріалах справи).

Позаяк, слід дійти висновку, що як позивачем, так і іншими суб`єктами права виконано всі передбачені законодавством дії, спрямовані на проведення відповідачем перерахунку раніше призначеної пенсії позивача.

Щодо зменшення розміру пенсії з 89% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (із змінами і доповненнями) (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України від 27.03.2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (який набрав чинності в цій частині 01.05.2014 року) статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено у такій редакції: «максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів».

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

З урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 1166- XІІ зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі, слід виходити із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року № 21 -420а13 та № 21-348а 13, від 17 грудня 2013 року № 21-445а13, та Верховним Судом в постановах від 03.04.2018 № 175/1665/17 та від 24.04.2018 № 686/12623/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно здійснено перерахунок пенсії позивачу з урахуванням основного розміру пенсії 70 % грошового забезпечення, а не 89 %.

Щодо скасування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що були враховані при призначені пенсії позивачу, суд зазначає наступне.

Згідно частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У Законі України № 2262-XII від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначено, що цей закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон № 2011-ХІІ).

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою та третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи копій грошового атестату позивача № 111 від 30.12.2010 року та додатку до грошового атестату № 111 від 30.12.2010 року, які надано позивачу військовою частиною НОМЕР_1 , що містяться в пенсійний справі позивача, зазначено наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад 1250,00 грн.; оклад за військове звання 135,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 40% - 554,00 грн.; середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяців, у т.ч.:- 2134,55 грн.; ОУС 15% 15%; надб. за кваліфікацію, в/сл., клас майстер 5.5%; особи, які працюють в умовах режимних обмежень 15%15%; надбавка за особливо важливі завдання 80%; премія 20%. Всього основний розмір пенсії 89% грошового забезпечення (вислуга років 33) у розмірі 3625, 46 грн.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 протиправно не враховано щомісячні додаткові види грошового забезпечення, призначені позивачу з 30.12.2010 року.

Крім того, виходячи з аналізу висновків Конституційного Суду України, законодавства та встановлених судом обставин, перерахунок пенсії повинен проводитись на умовах і в порядку, що існували на час призначення пенсії позивачу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем все ж проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням основного розміру пенсії, що складає 70 %, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року у розмірі 89% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що були враховані при призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 частково, а саме зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року у розмірі 89% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що були враховані при призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 з урахуванням різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, що не порушує дискреційних прав відповідача.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що у відзиві, який подано відповідачем на позовну заяву 13.08.2018 року, здійснено посилання на Постанову КМУ № 889 від 22.09.2010 року Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій дія якої за колом осіб не поширюється на працівників прикордонної служби, в якій працював позивач, відтак до спірних правовідносин положення зазначеної відповідачем у відзиві постанови не застосовуються.

Крім того, відповідачем здійснено посилання на нормативно-правові акти які або втратили свою чинність, або ж не застосовуються до спірних правовідносин, а також заперечує щодо підстав для проведення перерахунку пенсії, в той час коли ним вже проведено перерахунок пенсії, проте не в повному обсязі.

Також, відповідачем у відзиві зазначено твердження, що Ліквідаційною комісією ГУ МВС в Київській області підготовлено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності вчинення дій при перерахунку пенсії позивачу.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення позову.

Відповідно до частин третьої, восьмої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У матеріалах справи міститься квитанція №265210020 від 21.06.2018 року, що підтверджує сплату позивачем судового збору у розмірі 704, 80 грн..

Враховуючи недбале ставлення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, до розгляду справи, що підтверджується відзивом, який не відповідає фактичним обставинам справи та безпідставним поданням відповідачем клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін, що суперечить порядку розгляду цієї категорії справ, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 72 - 77, 90, 139, 255, 263, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, які полягають у розрахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення та неврахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що були враховані при призначенні пенсії ОСОБА_1 при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року протиправними.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року у розмірі 89% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що були враховані при призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 з урахуванням різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київський області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 704 , 00 грн. (сімсот чотири гривні 00 коп.).

5. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 );
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київський області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40, ).

Суддя Л.О. Маруліна