Справа № 815/2721/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2721/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко О.А.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участі:

представника позивача - Шевченко М.Л. (за довіреністю),

представника відповідача - Кисельова О.М. (за довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом приватного підприємства "Кривовид І.І." до Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства приватного підприємства «Кривовид І.І.» про визнання неправомірними дії Державної фіскальної служби України щодо не проведення державної реєстрації податкової накладної № 38 від 26.11.2017 року та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 10.01.2018 року за № 553552/31728631 про відмову у реєстрації податкових накладних; про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну приватного підприємства «Кривовид І.І.» № 38 від 26.11.2017 року днем її прийняття.

Ухвалою від 13 червня 2018 року судом прийнято до розгляду позовну заяву приватного підприємства «Кривовид І.І.», відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

30 липня 2018 року ухвалою суду визначено розгляд даної справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та роз'яснено, що розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі.

Згідно ухвали суду від 20 вересня 2018 року закрито підготовче провадження по справі за позовом приватного підприємства «Кривовид І.І.» до Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними та про зобов'язання вчинити дії та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач з посиланням на приписи ст. ст. 4, 187, 201 ПК України, наказ Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 вказує, що ПП «Кривовид І.І.» отримало рішення ДФС України від 10.01.2018 року за №553552/31728631 про відмову у реєстрації податкової накладної № 38 від 26.11.2017 року. Підставою відмови в реєстрації податкової накладної зазначено: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Дії відповідача є неправомірними, а рішення від 10.01.2018 року за №553552/31728631 таким, що підлягає скасуванню. 20.11.2017 року між позивачем та ТОВ «АДМ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» укладено договір поставки № 170/1-115208 пшениці 3-го класу українського походження урожаю 2017 року. На виконання договору поставки позивач здійснив поставку товару пшениці ТОВ «АДМ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» у відповідності до видаткової накладної № 36 від 26.11.2017 року та складено податкову накладну № 38 від 26.11.2017 року, яку направлено на реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак реєстрація податкових накладних зупинена з зазначенням необхідності надати пояснення щодо подачі документів про підтвердження здійснення операцій по відповідним податковим накладним. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. На виконання даних вимог позивачем надано пояснення і копії документів, які підтверджують здійснення операцій по податковій накладній №38 від 26.11.2017 року. Однак позивачем отримано рішення за №553552/31728631 від 10.01.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 38 від 26.11.2017 року на підставі надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної. Фактично з даного рішення неможливо встановити, що саме позивачем не надано чи порушено.

05 липня 2018 року до суду від представника відповідача - ДФС України, надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що ТОВ «Кривовид І.І.» направлено на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних податкову накладну №38 від 26.11.2017 року. За отриманою квитанцією з єдиного вікна приймання звітності ДФС України підприємству було повідомлено, що реєстрація відповідної податкової накладної зупинена та висловлено пропозицію щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної було відправлено засобами електронного зв'язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК. Позивачем не дотримано підпункті 1 пункту 6 Критеріїв затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, а саме: позивачем не надано документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Рішення комісії ДФС України із посиланням на підставу - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, - є повністю обґрунтованим.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову посилаючись на обґрунтування, зазначені у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватне підприємство «Кривовид І.І.» , зареєстровано 29.11.2001 року, місцезнаходження Одеська область, Ширяївський район смт.Ширяєве, вул. Калініна, 127, з 18.12.2001 року взято на податковий облік в органах державної податкової служби (а.с. 23-27).

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ПП «Кривовид І.І.» за КВЕД є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин...

20 листопада 2017 року між ПП «Кривовид І.І.» (Постачальник) та ТОВ «АДМ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» (Покупець) укладено договір поставки № 170/1-115208 (а.с. 37-40). Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити пшеницю 3-го класу українського походження урожаю 2017 року, код товару згідно УКТ ЗЕД 1001.

На виконання Договору ПП «Кривовид І.І.» поставило ТОВ «АДМ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» пшеницю 3-го класу урожаю 2017 року, що підтверджено видатковою накладною № 36 від 26.11.2017 року (а.с. 43), товарно-транспортними накладними № 34, № 35, № 36, № 37 від 23.11.2017 року (а.с. 44-47). Згідно рахунку-фактури ПП «Кривовид І.І.» № 36 від 26.11.2017 року (а.с. 41), ТОВ «АДМ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» перерахувало позивачу кошти за пшеницю 3-го класу за договором № 170/1-115208 від 20.11.2017 року, що підтверджено платіжним дорученням №00159423 від 27.11.2017 року (а.с. 42).

26 листопада 2017 року позивачем на адресу ТОВ «АДМ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» виписана податкова накладна № 38 (а.с. 32) та направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 грудня 2017 року ПП «Кривовид І.І.» отримано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.33) в якій зазначено, що за результатами обробки документ доставлено до ДФС України. Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрацію ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеням ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступенів ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД:1001.

Також, у вказаній квитанції позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію.

27 грудня 2017 року позивачем направлено до Державної фіскальної служби України документи та пояснення про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, що підтверджується повідомленням №1 від 27.12.2017 року (а.с.34-35).

Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації 10.01.2018 року прийнято рішення №553552/31728631 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 38 від 26.11.2017 року з підстави надання платником податку копій документів, які складено з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.30-31).

У вказаному рішенні вказано, що відповідно до п.п.201.16.3 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України це рішення може бути оскаржене в адміністративному або судовому порядку.

Не погодившись з рішеннями комісії Державної фіскальної служби України від 10.01.2018 року №553552/31728631 про відмову в реєстрації податкової накладної ПП «Кривовид І.І.» №38 від 26.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано податкову накладну № 38 від 26.11.2017 року та надіслано її до ЄРПН.

Проте, реєстрація цієї податкової накладної була зупинена з посиланням на те, що вона відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року, а в подальшому - у їх реєстрації відмовлено з тих підстав, що подані платником податку копії документів, складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Згідно п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.201.16.1. п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами п. 74.2, п. 74.3 ст. 74 ПК України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.74.2). Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3).

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 2 Порядку №1246 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) податкова накладна, це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Зі змісту квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН по податковій накладній ПП «Кривовид І.І.» №38 від 26.11.2017 року вбачається, що реєстрація податкової накладної зупинена контролюючим органом відповідно до п.201.16 ст.201 КАС України та контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. Також, в ній зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1001.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №752/30620 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідності до п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), він містить у собі визначення двох різних критеріїв:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Отже, приписами п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 визначено декілька критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у квитанції від 15.12.2017 року чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків.

Суд дійшов висновку, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), оскільки ним не зазначено у квитанції від 15.12.2017 року конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної №38 від 26.11.2017 року. Визначення фіскальним органом у квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі №567 «Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

В пункті 1 Наказу №567 зазначено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу зазначеної норми Наказу №567 слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків у квитанції.

Зі змісту квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН по податковій накладній ПП «Кривовид І.І.» №38 від 26.11.2017 року вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення.

Таким чином, у зазначеній квитанції відповідачем в порушення п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Відповідно до п.п.201.16.2, п.п.201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.2).

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України (п.п. 201.16.3).

Судом встановлено, що у порядку, визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, позивачем були надані контролюючому органу копії документів та пояснення щодо господарських операцій, за результатами яких складено податкову накладну №38 від 26.11.2017 року, для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Суд зазначає, що рішення комісії Державної фіскальної служби України від 10.01.2018 року №553552/31728631 про відмову в реєстрації податкової накладної ПП «Кривовид І.І.» №38 від 26.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містять загальну фразу про те, що причиною неприйняття податкової накладної є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Положеннями п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) визначено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З вказаного вбачається, що рішення комісії ДФС повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Отже, у даному конкретному випадку повинно було б зазначатися одне з трьох варіантів рішення: 1) надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства; 2) надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, 3) надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Всупереч цьому, оскаржуване позивачем рішення не містить чіткого визначення підстав для відмови в реєстрації податкових накладних №38 від 26.11.2017 року, оскільки включає обидва альтернативні варіанти. Окрім того, воно не містить конкретної інформації про причини та підстави для їх прийняття, а саме інформації про те, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної.

В свою чергу, посилання представника відповідача у відзиві на позов на те, що оскаржуване рішення прийняте за відсутності надання документів, визначених за Вичерпним переліком, а саме документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспортів якості, сертифікатів відповідності), судом не беруться до уваги при прийняті рішення, оскільки:

- по-перше, як вже зазначено судом, у зазначеній вище квитанції відповідачем в порушення п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику);

- по-друге, оскаржуване позивачем рішення не містить чіткого визначення підстав для відмови в реєстрації податкової накладної №38 від 26.11.2017 року, оскільки включає обидва альтернативні варіанти; воно не містить конкретної інформації про причини та підстави для його прийняття, а саме інформації про те, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної.

Тобто, представник відповідача посилається у відзиві на позов на обставини та документи, стосовно яких не зазначалось у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної та щодо яких відсутні такі посилання (на вищевказані обставини та документи) в оскаржуваному рішенні комісії Державної фіскальної служби України.

Таким чином, оскаржуване рішення комісії ДФС не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, що породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкту владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що рішення комісії ДФС №553552/31728631 від 10.01.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню, а отже вимоги позивача про визнання неправомірними дії ДФС щодо непроведення державної реєстрації податкової накладної № 38 від 26.11.2017 року та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України №553552/31728631 від 10.01.2018 року з урахуванням положень ч.2 ст. 9 КАС України підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не проведення державної реєстрації податкової накладної № 38 від 26.11.2017 року.

Вирішуючи позовні вимоги ПП «Кривовид І.І.» про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ПП «Кривовид І.І.» №38 від 26.11.2017 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Приписами КАС України, передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Відповідно до пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на висновок суду щодо протиправності рішення комісії Державної фіскальної служби України №553552/31728631 від 10.01.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПП «Кривовид І.І.» №38 від 26.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вважає за необхідне задовольнити вказану вимогу позивача та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ПП «Кривовид І.І.» №38 від 26.11.2017 року днем її прийняття.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ПП «Кривовид І.І.» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 72-77, 241 - 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву приватного підприємства "Кривовид І.І." до Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не проведення державної реєстрації податкової накладної № 38 від 26.11.2017 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 10.01.2018 року за № 553552/31728631 про відмову у реєстрації податкових накладних;

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну приватного підприємства "Кривовид І.І." № 38 від 26.11.2017 року днем її прийняття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - приватне підприємство "Кривовид І.І." (вул.Калініна, буд.127, смт.Ширяєве, Ширяївський район, Одеська область, 66800, 1).

Відповідач - Державна фіскальна служба України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053, ).

Повний текст рішення складено та підписано 05.10.2018 року.

Суддя О.А. Вовченко

.