Справа № 1840/2941/18
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 р. Справа № 1840/2941/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - Смердова В.Ю.,

представника відповідача - Пишного Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №1840/2941/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Руслан" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Руслан" (далі по тексту - позивач, ТОВ "АФ "Руслан") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Сумській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 04.05.2018 та № від 18.07.2018.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем помилково встановлені порушення ТОВ "АФ "Руслан" п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України - заниження податку на додану вартість. На думку відповідача, таке порушення відбулося у зв'язку з тим, що позивачем нібито занижено базу оподаткування при здійсненні господарських операцій з постачання власновирощених сільськогосподарських культур (кукурудзи, пшениці, сої, соняшника, ВРХ) за цінами меншими за звичайні.

Позивач не погодився з такими висновками відповідача, та зазначив, що відповідачем під час формування вказаних вище висновків про заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість та прийняття оскаржуваних рішень, було прийнято до уваги тільки інформацію про ціни реалізації сільськогосподарської продукції підприємствами Сумської області, що надана ГУ статистики у Сумській області листами від 16.12.2016, 30.06.2017, 13.02.2018.

Позивач у повному обсязі не згоден з таким підходом відповідача, оскільки формування ціни та сільськогосподарську продукцію не може базуватися на підставі статистичних даних. Так, використовуючи дані статистичних цін під час перевірки, орган ДФС, не виконав головну умову у визначенні звичайних цін, встановлену у п. 14.1.71 ст.14 ПКУ, - не довів, що договірні ціни, які застосовано позивачем, не відповідають рівню ринкових, а тому не є звичайними цінами. Також під час перевірки, результатом якої є прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідачем не було досліджено умови договорів поставки сільськогосподарської продукції на предмет формування ціни, тоді як за приписами п. 72.1.6 ст. 71 ПКУ контролюючий орган може використовувати інформацію, що надана йому за запитом. Отже, з метою з'ясування питання формування цін позивачем у перевіряємий період, відповідач мав можливість здійснити запит на отримання копій договорів та вивчити їх зміст, що зроблено не було.

Ухвалою суду від 02.08.2018 відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві (т.2 а.с.53-54) та зазначив, що висновки у акті перевірки ґрунтуються на результатах опрацювання зібраної податкової інформації. Проведеним аналізом встановлено, що договірні ціни продажу сільськогосподарських культур ТОВ "АФ "Руслан" (кукурудзи, пшениці, сої, соняшника, ВРХ, ячменю) у вказаних періодах згідно податкового обліку менші від звичайних цін, тому відхилення договірних цін від звичайних підлягає оподаткуванню відповідно до вимог п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що посадовими особами податкового органу була проведена планова виїзна перевірка ТОВ "АФ "Руслан" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт №2274/18-28-14-01/34071954/20 від 13.04.2018 (т.1 а.с.22-38).

Перевіркою встановлені порушення, серед іншого - п.188.1 ст.188, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ "АФ "Руслан" занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість всього у сумі 661 690 грн., в т.ч.: лютий 2016 року - 6085 грн., квітень 2016 року - 1532 грн. , липень 2016 року - 7 780 грн., серпень 2016 року - 1983 грн., вересень 2016 року - 7487 грн., жовтень 2016 року - 46 189 грн., листопад 2016 року - 19 606 грн., грудень 2016 року - 61 804 грн., січень 2017 року - 10 320 грн., лютий 2017 року - 19 грн., квітень 2017 року - 120 419 грн. , травень 2017 року - 56 867 грн., червень 2017 року - 7182 грн., вересень 2017 року - 15 872 грн., жовтень 2017 року - 149 633 грн., листопад 2017 року - 75 798 грн., грудень 2017 року - 73 114 грн. у зв'язку з заниженням бази оподаткування при здійсненні господарських операцій з постачання власновирощених сільськогосподарських культур (кукурудзи, пшениці, сої, соняшника, ВРХ ) за цінами, меншими за звичайні.

Не погодившись із вказаними висновками податкового органу, ТОВ "АФ "Руслан" подало заперечення на акт перевірки (т.1 а.с.45-50). У відповіді на заперечення №8713/10/18-28-14-01-12 від 02.05.2018 ГУ ДФС у Сумській області визнало висновки акту перевірки такими, що Не погодившись із вказаними висновками податкового органу, ТОВ "АФ "Руслан" подало заперечення на акт перевірки (т.1 а.с.45-50). У відповіді на заперечення №8713/10/18-28-14-01-12 від 02.05.2018 ГУ ДФС у Сумській області визнало висновки акту перевірки такими, що відповідають фактичним обставинам та правомірними (т.1 а.с.65-73). відповідають фактичним обставинам та правомірними (т.1 а.с.65-73).

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Сумській області винесені податкові повідомлення-рішення від 04.05.2018 за №, №, № (т.1 а.с.39-44), №, № (т.1 а.с.74-76).

Не погодившись із вказаними рішеннями, ТОВ "АФ "Руслан" подало до ДФС України скаргу на податкові повідомлення-рішення від 04.05.2018 за № та № (т.1 а.с.77-87).

Крім того, 15.06.2018 позивач також подав до Ради Бізнес-омбудсмена Звернення за вих. № 018 (т.1 а.с.88-93). Представник від Ради приймав участь під час розгляду скарги ТОВ «Агрофірма «Руслан» та надавав свої рекомендації ДФС України з приводу питань, порушених у скарзі позивача.

04.07.2018 представник Ради Бізнес-омбудсмена надав ДФС свої рекомендації та прохання забезпечити повний та неупереджений розгляд скарги позивача, було звернуто увагу на те, що при винесенні Акту перевірки та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не враховано презумпції правомірності угод, що закріплена у ЦК України, а також принцип свободи договорів (т.1 а.с.94-119).

За результатами розгляду скарги позивача ДФС України рішенням №23337/6199-99-11-01-01-25 від 12.07.2018 частково задовольнив скаргу, скасував податкове повідомлення-рішення від 04.05.2018 № в частині збільшення податку на додану вартість на суму 19 335 грн. та застосованої штрафної санкції на суму 4 833,75 грн., а в іншій частині зазначене рішення та № від 04.05.2018 - залишено без змін (т.1 а.с.120-123).

У зв'язку з цим, ГУ ДФС винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2018 (т.1 а.с.131).

Таким чином, ТОВ "АФ "Руслан" звернулося до суду з вимогами визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області № від 04.05.2018 та № від 18.07.2018.

Так, податкове повідомлення-рішення № від 04.05.2018 винесено на підставі акту перевірки від 13.04.2018, яким встановлено порушення п. 188.1 ст. 188 ПК України, у зв'язку з чим зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2017 року в сумі 73 114,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2018 винесено на підставі акту перевірки від 13.04.2018 та Рішення ДФС про результати розгляду скарги від 12.07.2018, яким встановлено порушення п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі п. 123.1 ст. 123 розд. 2 ПК України із змінами і доповненнями. У зв'язку з цим згідно з підпунктом 54.3.2. п. 54.3 ст. 54, пунктом 58.1 ст. 58 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму - 735 720,00 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 588 576,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) -147144,00 грн.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін. а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

У свою чергу згідно п.п. 14.1.71. ст. 14 ПК України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

За приписами п.п. 14.1.219. ст. 14 ПК України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

У відповідності до п.п. 14.1.218. ст. 14 ПК України ринок товарів (робіт, послуг) - сфера обігу товарів (робіт, послуг), що визначається виходячи з можливості покупця (продавця) без значних додаткових витрат придбати (реалізувати) товар (роботи, послуги) на найближчій для покупця (продавця) території.

Далі, відповідно п. 14.1.80. ст. 14 ПК України ідентичні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), що мають однакові характерні для них основні ознаки. При цьому під ідентичними розуміються товари, що мають однакові ознаки з оцінюваними товарами, у тому числі такі, як:

фізичні характеристики; якість та репутація на ринку;

країна виробництва (походження).

Господарською є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п. 14.1.36. ст. 14 ПК України).

Таким чином, Податковим кодексом України визначено, що база оподаткування ПДВ операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижчою звичайних цін, що відповідають ринковим.

Так, в Акті перевірки, зокрема, вказано: «... з метою визначення інформації про ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівнянні економічних (комерційних) умовах в ході перевірки застосовано загальнодоступні джерела інформації, а саме - інформація про ціни реалізації сільськогосподарської продукції сільськогосподарськими підприємствами Сумської області, що надана ГУ статистики у Сумській області листом від 16.12.2016 № 04.4-82-3561, від 30.06.2017 № 04.4-82-1021-17, від 13.02.2018 № 04.4-82/476-18. ...» (аркуші Акту перевірки 7-8).

При цьому, у Додатку 4 до Акту перевірки під назвою «Узагальнюючий перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ТОВ "АФ "Руслан" відсутня вказівка на вказані листи статистики.

Акт містить вказівку - «...для застосування єдиного підходу при визначенні бази оподаткування операцій з постачання товарів за ціною, що має бути не нижчою звичайних цін в ході перевірки було проведено співставлення цін реалізації ТОВ «Агрофірма «Руслан» з цінами реалізації сільськогосподарськими підприємствами Сумської області за даними Головного управління статистики у Сумській області... ».

Дослідивши дані бухгалтерського обліку, посадові особи ГУ ДФС у Сумській області зробили висновок, що «...договірні ціни продажу сільськогосподарських культур (кукурудзи, пшениці, сої, соняшника, ВРХ, ячменю) у вказаних періодах згідно податкового обліку менші від звичайних цін, тому відхилення договірних цін від звичайних підлягає оподаткуванню відповідно до вимог п. 188.1 ст. 188 ПК України (зі змінами і доповненнями). ...» (аркуш Акту перевірки - 9).

Таким чином, відповідачем під час формування вказаних вище висновків про заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, було прийнято до уваги тільки інформацію про ціни реалізації сільськогосподарської продукції підприємствами Сумської області, що надана ГУ статистики у Сумській області листами від 16.12.2016, 30.06.2017, 13.02.2018.

Крім того, у Рішенні ДФС України про результати розгляду скарги міститься посилання на те, що у Акті перевірки зазначено закупівельні оптові ціни на зернові, олійні культури на внутрішньому ринку України з бюлетня «Огляд цін українського та світового товарних ринків» ДП «Держзовнішінформ». Але, в дійсності відповідачем було прийнято до уваги лише ціни, що надані органом статистики.

При цьому, суд зазначає, що формування ціни на сільськогосподарську продукцію не може базуватися лише на підставі статистичних даних.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну статистику" статистична інформація - документована інформація, що дає кількісну характеристику масових явиш та процесів, які відбуваються в економічній, соціальній, культурній та інших сферах життя суспільства.

Статистична методологія - сукупність науково обґрунтованих способів, правил і методів статистичного вивчення масових соціально-економічних явиш та процесів. які встановлюють порядок збирання, опрацювання і аналізу статистичної інформації;

Статистичне спостереження - планомірний, науково організований процес збирання даних щодо масових явищ та процесів, які відбуваються в економічній, соціальній та інших сферах життя України та її регіонів, шляхом їх реєстрації за спеціальною програмою, розробленою на основі статистичної методології.

Респондент - особа або сукупність осіб, які підлягають статистичному спостереженню у встановленому законодавством порядку і визначені у статті 4 цього Закону

При цьому, відповідно до ст. 21 Закону України "Про державну статистику" первинні дані, отримані органами державної статистики від респондентів під час проведення статистичних спостережень, а також адміністративні дані щодо респондентів, отримані органами державної статистики від органів, що займаються діяльністю, пов'язаною із збиранням та використанням адміністративних даних, є конфіденційною інформацією, яка охороняється Законом і використовується виключно для статистичних цілей у зведеному знеособленому вигляді.

Поширення статистичної інформації, на підставі якої можна визначити конфіденційну статистичну інформацію щодо конкретного респондента, забороняється.

Статистична інформація, отримана органами державної статистики у процесі статистичних спостережень, не може вимагатися державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими юридичними особами, об'єднаннями громадян, посадовими та іншими особами з метою використання для прийняття рішень до конкретного респондента.

Тобто, виходячи зі змісту вказаної вище норми вбачається, що використання статистичних даних відповідачем у даному конкретному випадку, тобто для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, було здійснено не у межах чинного законодавства.

Крім того варто зазначити, що розрахунок статистичних цін на продукцію здійснено без врахування фізичних, якісних характеристик сільськогосподарської продукції, року походження, які є важливими для формування ціни.

Визначаючи статистичні ціни на сільськогосподарську продукцію, органи державної статистики України (далі - Орган Держстату), керуються Методологічними положеннями з організації державного статистичного спостереження щодо реалізації сільськогосподарської продукції сільськогосподарськими підприємствами, затвердженими Наказом Держкомстату №114 від 11.05.2011 (далі - Методологія № 114).

Відповідно до пп.3.2.1. п.3.2 розд.3 Методології №114 державне статистичне спостереження щодо реалізації сільськогосподарської продукції сільськогосподарськими підприємствами органи державної статистики здійснюють за Формами:

- №21-заг "Реалізація сільськогосподарської продукції за 20__рік" (річна)

- №21-заг "Реалізація сільськогосподарської продукції за січень - ___20__року" (місячна) на основі інструкції щодо їх заповнення.

Ці форми заповнюються безпосередньо сільськогосподарськими товаровиробниками та надаються до Органу Держстату. При цьому Форма №21-заг містить лише назву коду продукції, кількість та вартість її реалізації.

У Роз'ясненнях №17.4-12/18 від 05.08.2016 «Щодо заповнення форм державного статистичного спостереження форма №21-заг (місячна). "Звіт про реалізацію продукції сільського господарства" та №21-заг (річна) "Звіт про реалізацію продукції сільського господарства" (документ був чинним у період, що перевірявся відповідачем), зазначалося, що форми №21-заг не вміщують даних про використання продукції власного виробництва для внутрішніх потреб підприємства (на насіння, корми тощо) та продукцію, що була спожита (використана) безпосередньо працівниками підприємства (членам їх сімей) на безоплатній основі (матеріальна допомога тощо), не включають також даних про повернення різних видів позик і обсяги продукції сільського господарства, які передані іншим підприємствам на зберігання.

Враховуючи вищевикладене, Орган Держстату залишає поза увагою значну частину сільськогосподарської продукції поза аналізом, а також не включає жодні показники, що можуть впливати на ціноутворення. Дані Органу Держстату базуються на даних сільськогосподарських виробників, які включають інформацію лише щодо коду товару, його кількості та вартості.

Окрім того, п. 3.1 розділу 3 Методології №114 зазначається, що результатом проведення державного статистичного спостереження щодо реалізації сільськогосподарської продукції сільськогосподарськими підприємствами є первинна й узагальнена інформація, яку використовують для відстеження динаміки обсягів і середніх цін реалізації аграрної продукції за її видами та напрямами реалізації; розрахунку індексів фізичного обсягу та індексів цін реалізації сільськогосподарської продукції.

Крім того, відповідно до п. 4 Методології №114, формування сукупності звітних одиниць відбувається за інформацією Реєстру "АГРО", при цьому за кожним об'єктом у вигляді таблиці відбираються такі реквізити:

Ідентифікаційний код ЄДРПОУ.

Код території місцезнаходження за КОАТУУ.

Код організаційно-правової форми господарювання за КОПФГ.

Назва підприємства.

Адреса фактичного місця діяльності.

Місцезнаходження (юридична адреса).

Телефон.

Ознака економічної активності.

Код основного виду економічної діяльності за КВЕД.

Коди другорядних видів економічної діяльності за КВЕД.

Площа сільськогосподарських угідь.

Чисельність худоби та птиці (за основними видами) станом на 1 січня звітного року.

Отже, з положень Методології №114 вбачається, що Органи Держстату не можуть надати інформацію щодо ринкових цін, оскільки результатом статистичних спостережень щодо реалізації сільськогосподарської продукції є розрахунки саме середньої ціни.

Цей факт безумовно доводить, що у листах ГУ статистики у Сумській області від 16.12.2016 № 04.4-82-3561, від 30.06.2017 № 04.4-82-1021-17, від 13.02.2018 № 04.4-82/476-18 наведені середньостатистичні ціни, тобто показники розраховані методом середніх цін. Такі показники жодним чином не відображають ціни фактичних операцій з реалізації сільськогосподарської продукції в певний період.

До того ж, Органи Держстату, визначаючи середні ціни, керуються лише загальними відомостями, що надаються сільськогосподарськими виробниками, не досліджуючи при цьому жодних чинників, що впливають на ціноутворення продукції зернових, а саме:

- без поділу на класи (для пшениці III класу клейковина може бути від 19 % до 22 %, для пшениці VI класу клейковина складає до 19 %);

- без врахування рівня вологості (ціна для сої, соняшника, кукурудзи залежить від їх вологості);

- без врахування рівня сміттєвої домішки, зернової домішки (кукурудза, пшениця, соя);

- без врахування кислотного числа (для соняшника);

- без врахування рівня протеїну (для сої),

- без врахування рівня вгодованості, віку (для ВРХ) тощо.

Тобто, Органи Держстату під час визначення середніх цін не враховують найважливіші фактори, що суттєво впливають на фактичні (ринкові) ціни реалізації сільськогосподарської продукції.

Таким чином, використовуючи дані статистичних цін під час перевірки, ГУ ДФС у Сумській області не виконав головну умову у визначенні звичайних цін, встановлену у п. 14.1.71 ст.14 ПКУ, - не довів, що договірні ціни, які застосовано позивачем, не відповідають рівню ринкових, а тому не є звичайними цінами.

Звертаючись до статичних цін, орган ДФС не прийняв до уваги, що вони не відображають ціни, сформовані у порівняних економічних умовах, які безпосередньо впливають на формування ціни реалізації сільськогосподарської продукції і є досить важливими, а саме:

- кількість (обсяг) продукції;

- віддаленість між постачальником та місцем вивантаження продукції (чим більша відстань, тим менше ціна);

- обсяг функцій, що виконуються сторонами (зокрема, домовленість між постачальником та покупцем на кому саме буде полягати відповідальність за доставку продукції (якщо на покупця, то ціна реалізації буде зменшена на вартість доставки, а якщо на постачальника, то витрати на доставку не зменшують ціну реалізації, а відображаються у витратах на збут));

- умови розподілу між сторонами ризиків і вигод;

- строки виконання зобов'язань;

- умови здійснення платежів, звичайних для такої операції;

- характеристика ринку товарів, на якому здійснено господарську операцію;

- звичайні надбавки чи знижки до ціни під час укладення договорів, зокрема знижки, зумовлені сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на продукцію, втратою продукцією якості або інших властивостей, а також інші чинники, що впливають на ціну.

Таким чином, можна зробити висновок, що відповідач, використовуючи статистичні ціни, не проводив дослідження об'єктивних ринкових умов, за яких ТОВ "АФ "Руслан" здійснювало продаж сільськогосподарської продукції у періоді, що перевірявся. Крім того, відповідачем не було досліджено умови підписання договору, а саме - момент підписання договору, кількість товару, строки поставок, строки оплати товару та інші обов'язки сторін за договорами, які можуть впливати на формування цін.

Щодо умов постачання продукції за договорами між ТОВ "АФ "Руслан" та його контрагентами, варто зазначити наступне.

Позивач вказував на те, що ціни, за якими визначалася ціна продукції, були сформовані, зокрема, за умовами поставки EXW (ЕХ Works (... named place) Франко завод (... назва місця) ) Інкотермс 2010.

Термін "Франко завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої обов'язки з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

02.07.2018, як приклад для порівняння позивачем було надано ДФС інформацію від ТОВ «Спайк Інвест Солюшн» про ціни на ринку сільськогосподарської продукції за період 2016- 2017 р.р. з урахуванням вартості поставки на умовах СРТ - порт Одеса (Carriage Paid То - Фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення) ) Інкотермс 2010.

Термін "фрахт/перевезення оплачено до" означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення, Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. За умовами терміна СРТ на продавця покладається обов'язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.

Формування ціни з урахуванням такого виду поставки, значно збільшує вартість. Отже, ціни на сільськогосподарську продукцію, що були сформовані ТОВ "АФ "Руслан" у період 2016-2017 р.р. відповідають ринковим, оскільки під час їх формування було враховано ряд показників, а також умови поставки.

Цей момент є також досить суттєвим під час формування ціни на сільськогосподарську продукцію. У той же час із інформації, що була прийнята до уваги відповідачем, та яка вплинула на його рішення про прийняття у відношенні позивача оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не вбачається, який вид поставки брався до уваги.

Більш того, варто зазначити про якість продукції.

Варто зазначити, що господарська діяльність сільгоспвиробників пов'язана з великою кількістю ризиків та затратами на виробництво. До затрат можна віднести - насіннєвий матеріал, засоби захисту рослин, добрива і т.д. А до ризиків, які можуть виникати, віднести - недостатня якість насіннєвого матеріалу, погодні умови та інші фактори, які впливають на кінцевий результат сільгоспвиробництва - врожай.

Протягом 2016-2017 рр. були випадки, коли сільськогосподарська продукція, яка постачалася позивачем, не відповідали вимогам ДСТУ. Як підтвердження цього факту є копії наявні в матеріалах справи відповідних Картонок аналізів зерна сої за 01.10.2017 та 20.10.2017, з яких видно, що деякі показники сої, що давалася на аналіз, не відповідають Розділу 5 ДСТУ 4964:2008 - відсоток вологості завищений, олійні домішки також перевищують норму. Показники щодо якості продукції мають суттєвий вплив на її ціну (у даному випадку, призводять до її зменшення), але цей факт відповідачем не було прийнято до уваги.

При цьому, усі договори, за якими відбувалося постачання у перевіряємий період містять вимоги до якості продукції. Деякі містять посилання на ДСТУ, а деякі - містять чіткі вимоги до вологості, домішок та ін. (т.1 а.с.134-200).

Таким чином, з урахуванням викладеного, потрібно зробити висновок, що ТОВ "АФ "Руслан" під час формування цін на сільськогосподарську продукцію у 2016-2017 р.р. не було допущено їх заниження.

Окремо варто зауважити, що під час перевірки, результатом якої є прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідачем не було досліджено умови договорів поставки сільськогосподарської продукції на предмет формування ціни, тоді як за приписами п. 72.1.6 ст. 71 ПК України контролюючий орган може використовувати інформацію, що надана йому за запитом. Отже, з метою з'ясування питання формування цін позивачем у перевіряємий період, відповідач мав можливість здійснити запит на отримання копій договорів та вивчити їх зміст, що зроблено не було.

За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідно до ч. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені вище обставини, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 12132,52 грн. за платіжним дорученням від 27.07.2018 (а.с.4).

Таким чином, позивачу необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору в сумі 12132,52 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Сумській області.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Руслан" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Сумській області № від 04.05.2018 та № від 18.07.2018.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Руслан" (вул. Покровська, 2, с. Лучка, Липоводолинський район, Сумська область, 42547, ) з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) судові витрати в сумі 12132,52 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.10.2018 року.

Суддя В.М. Соколов