Справа № 802/1250/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 вересня 2018 р. Справа № 802/1250/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шалагінової М.С.

представника позивача: Бевз О.І.

представника відповідача: Коробчинського В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Вінницької дирекції

до: управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці

про: визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - позивач, ПАТ «Укрпошта») в особі Вінницької дирекції з позовом до управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці (далі - відповідач, управління Держпраці) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеного інспекційного відвідування відповідачем складено акт №02-0186/30 від 20.03.2018 на підставі якого управлінням Держпраці винесено постанови від 05.04.2018 №21 та №22 про накладення штрафу на позивача.

На переконання ПАТ «Укрпошта», постанови про накладення штрафу винесені з порушенням вимог чинного законодавства, з перевищенням повноважень, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 22.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

11.06.2018 на адресу суду відповідачем подано відзив за вх. №23679. Так, Управління Держпраці не погоджується з позовними вимогами ПАТ «Укрпошта» та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 26.06.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив щодо позову та просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши усі фактичні обставини справи та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів у Вінницькій області в період з 05.03.2018 по 20.03.2018 було проведено інспекційне відвідування Вінницької дирекції ПАТ «Укрпошта» з питань додержання законодавства про працю на підставі колективного звернення громадян.

За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт №02-01-86/30 від 20.03.2018 в якому встановлено наступні порушення законодавства про працю:

- В супереч вимогам ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» та п. 5.1.11 розділу 5 «Оплата праці, нормування праці» діючого Колективного договору за досліджуваний період з січня 2015 по березень 2018 встановлено непроведення індексації заробітної плати працівникам підприємства;

- В порушення статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація за невиплачену вчасно індексацію заробітної плати не нараховувалась та невиплачувалась;

- В супереч ч. 1 ст. 116 КЗпП аналіз розрахунків зі звільненими працівниками показав, що при звільненні окремим працівникам, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, виплата усіх сум, що належать їм від підприємстав не проводилася у день звільнення;

- В порушення вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП зазначеним вище працівникам при невиплаті з вини власника належних звільненому працівнику сум у день звільнення та при відсутності спору про їх розмір, не виплачувався середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

На підставі Акту заступником начальника управління винесено постанові №21 від 05.04.2018 про накладення на ПАТ «Укрпошта» штрафу у розмірі 3723 грн. та постанову ґ322 про накладення штрафу у розмірі 372 300 грн.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 5 квітня 2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно частини 4 статті 2 Закон №877-V заходи контролю здійснюються […] органами [...] державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами [...].

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Закономпорядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

08 вересня 2004 року Законом України №1985-IV «Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» була ратифікована «Конвенція Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» (далі - Конвенція).

За приписами статті 12 Конвенції інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:

a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;

b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та

c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема:

i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм;

ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; [...].

У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, Кабінет Міністрів України постановою від 26.04.2017 р. № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджено «Порядок здійснення державного контролю зі додержанням законодавства про працю», «Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п. 4 Порядку № 295 передбачено дві форми проведення перевірок - це інспекційне відвідування та невиїзне інспектування. Інспекційне відвідування передбачає порядок повідомної реєстрації інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, визначаються Держпраці.

Відповідно до пп.3 п. 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2,47 цього пункту.

Підставою для призначення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 стало звернення громадянки, що передбачено пп. 2 п. 5 Порядку 295.

Таким чином, видом перевірки з підстав передбачених пп. 2 п. 5 Порядку 295 може бути тільки інспекційне відвідування суб'єкта господарювання. Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку його проведення. (п.5 пп. 7 Порядку 295)

Відповідно до пункту 8 цього Порядку 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013р. Цей Порядок визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України та ч.2-7 ст.53 Закону України "Про зайнятість населення", де згідно п.2, п.3, п.6, п.7 вказаного Порядку визначено уповноважені посадові особи, яким надано права, підстави, строки накладати штрафи та визначено порядок повідомлення. А відповідно до п.8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в п.3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Досліджуючи правомірність винесення відповідачем оскаржуваних постанов про накладення штрафу, суд звертає увагу на наступному.

Як встановлено у ході судового розгляду адміністративної справи та не заперечувалося сторонами, станом на 2015 рік підприємство позивача було державним підприємством. Фінансування витрат позивача здійснюється відповідного до фінансової політики в межах затверджених річних фінансових планів.

Станом на 2015 рік діяльність ПАТ «Укрпошти» була збитковою та рентабельність знаходилась на нульовому рівні. У період, що перевірявся. Ненарахування та невиплата індексації спричинена збитковістю підприємства та перебуванням у скрутному фінансовому становищі.

Враховуючи зазначені обставини, нарахування та виплата заробітної плати у 2015 році проводилося в умовах обмеженого фінансового ресурсу. Позивачем використовувалися лише обігові кошти, виділені та затверджені лише в межах річного плану відповідно до фонду оплати праці. Оскільки додаткового фінансування не надавалося, а в річному плані за 2015 рік не було передбачено додаткових коштів на проведення індексації заробітної плати працівників, позивач був позбавлений можливості здійснювати нарахування та виплату індексації.

Станом на 2017 - 2018 роки ПАТ «Укрпошта» є підприємством публічного права,100% акцій належить державі. Засновником ПАТ «Укрпошта» є держава в особі Міністерства інфраструктури України до відання якого належить управління корпоративними правами держави стосовно позивача (п.4.1 Статуту ПАТ «Укрпошта»).

Із аналізу викладеного слідує, що ПАТ «Укрпошта» знаходиться у державній формі власності та має мільйонні збитки.

Відповідно до офіційної інформації національний оператор «Укрпошта» у 2017 році отримав 203 млн. збитків.

Разом з тим, приймаючи оскаржувані постанови відповідачем не були враховані вищенаведені обставини.

Аналізуючи положення ст. 265 Кодексу законів про працю, суд встановив, що обов'язковою складовою санкції за порушення законодавства про працю є вина.

Таким чином враховуючи обов'язкову складову санкції норми ст.265 Кодексу законів про працю, суд встановив: відповідачем при прийнятті оскаржуваних постав від 05.04.2018 не досліджено та не вивчено первинні бухгалтерські документи позивача щодо наявності об'єктивної можливості для виплати індексації заробітної плати працівникам та розрахунку із звільненими працівниками у день їх звільнення, не враховано проблемні питання, про які йому було відомо. Тобто, вина позивача мала би бути встановлена у випадку, коли у підприємства є об'єми робіт, за виконану роботу надходять кошти, але безпідставно заробітна плата не виплачується. Однак, враховуючи вимогу ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено, що наявність збитків та відсутність належного фінансування підприємства позбавило позивача можливості у відповідності до вимог законодавства про працю нараховувати та виплачувати винагороду працівникам у передбаченому розмірі та у відповідні строки, а винесення постанов про накладення штрафу, на думку суду, є надмірним тягарем для державного підприємства, враховуючи його скрутне становище.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що встановлені у ході перевірки відповідачем порушень ПАТ «Укрпошти» вчинені не з вини позивача, а оскаржувані постанови винесені без врахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Укрпошта" (вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001, ) в особі Вінницької дирекції (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100,) до управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці (вул. Магістратська, 37, м. Вінниця, 21050, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці про накладення штрафу №21 від 05.04.2018.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці про накладення штрафу №22 від 05.04.2018.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Вінницької дирекції (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100,) судовий збір у розмірі 4052, 60 грн. (чотири тисячі п'ятдесят дві гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці (вул. Магістратська, 37, м. Вінниця, 21050, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович