Справа № 826/9033/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

02 жовтня 2018 року

справа №826/9033/17

адміністративне провадження №К/9901/56026/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

при секретарі судового засідання Гутніченко А.М.

за участю представників

позивача - Зайвого А.О. на підставі ордеру серії КВ №419971 від 14 вересня 2018 року,

відповідача - Павловича Д.М. за дов. від 01 жовтня 2018 року №2018/26-15-10-02-17,

Борозни М.П. за дов. від 30 травня 2018 року №503/26-15-10-02-17,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Мегаполіс» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2018 року у складі колегії суддів Епель О.В., Губської Л.В., Карпушової О.В., у справі № 826/9033/17, за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Мегаполіс» до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

У С Т А Н О В И В :

19 липня 2017 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Мегаполіс» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10 квітня 2017 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «Податок на прибуток страхових організацій, включаючи філії аналогічних організацій розташованих на території України» на 2499717 грн., з мотивів безпідставності його прийняття.

31 січня 2018 року рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва позов Товариства задоволений повністю, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення податкового органу від 10 квітня 2017 року №, з мотивів того, що встановлені судом першої інстанції в ході розгляду спору обставини, викладені в акті перевірки, його висновку, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинами справи.

06 червня 2018 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2018 року, частково задоволений адміністративний позов Товариства, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 10 квітня 2017 року № в частині збільшення податкового зобов'язання на суму 1 602 455,00 (один мільйон шістсот дві тисячі чотириста п'ятдесят п'ять) грн. У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову у справі, суд апеляційної інстанції висновувався на тому, що правовий підхід застосований відповідачем щодо дооцінки цінних поточних фінансових інвестицій позивача відповідає вимогам законодавства. Посилання позивача на положення підпунктів 46, 54, 55, 59, 66 МСБО 39 є необґрунтованими, оскільки вказані норми МСБО 39 виключені ще 17 жовтня 2013 року. При цьому, посилання позивача на те, що оцінка вартості фінансових інвестицій здійснюється ним згідно МСБО 39 в редакції для підприємств, що не застосовують МСФЗ 9, є голослівними, нормативно не підкріпленими і в даному випадку до уваги не приймаються. Разом із тим, суд апеляційної інстанції зазначив, що контролюючий орган, правильно застосувавши правові норми в цій частині, не зміг довести належними та допустимими доказами, як того вимагають положення статей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірність визначення ним позивачу суми дооцінки поточних фінансових інвестицій та їх справедливої вартості.

12 липня 2018 року Товариством подана касаційна скарга, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови позивачу в задоволенні позову і залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції.

27 липня 2018 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано судді - доповідачу.

01 серпня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства та витребувано справу №826/9033/17 з Окружного адміністративного суду м. Києва.

16 серпня 2018 року справа №826/9033/17 надійшла до Верховного Суду.

21 серпня 2018 року податковим органом поданий до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу Товариства, в якому відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції в частині відмовлених позовних вимог в силі.

Касаційний розгляд справи здійснюється у відкритому судовому засіданні відповідно до пункту першого частини першої статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вбачає підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Мегаполіс» є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 34348559, перебуває на податковому обліку Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 24 липня 2014 року № 2246 «Про тимчасове зупинення (обмеження) дії ліцензій на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг», яке набрало чинності 30 липня 2014 року Товариству, як Страховику заборонено укладати договори страхування/перестрахування. Розпорядженням від 26 лютого 2015 року № 402 цієї ж Комісії дію ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг Товариства відновлено.

Судами попередніх інстанцій установлено, що позивачем у період з 01 січня 2015 року по 26 лютого 2015 року отримано грошові кошти у вигляді страхових премій від страхувальників та перестрахові премії від страхувальників у розмірі 4 848 221 грн.

Податковим органом у січні - лютому 2017 року проведено документальну позапланову перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, результати якої викладені в акті перевірки від 27 лютого 2017 року №174/26-15-14-06-02/34348559 (далі акт перевірки).

Керівником податкового органу 10 квітня 2017 року на підставі акту перевірки, згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення Товариством положень підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 141.2.1 пункту 142.2 статті 141 цього кодексу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток страхових організацій, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України у сумі 2499717 грн.

Висновками акту перевірки з посиланням на зазначені спірним податковим повідомленням-рішенням норми встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування в періоді, що перевірявся на загальну суму 857973 грн., в тому числі за 2015 рік на 857973 грн. та занижено податок на прибуток в періоді, що перевіряється на загальну суму 2499717 грн. за 2015 рік.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій прийняли акт перевірки, яким встановлені податкові правопорушення як належний доказ, яким ці порушення доведені, використали та оцінили висновки акту позапланової перевірки Товариства проведеної в межах кримінального провадження, відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, як підставу для безпосереднього збільшення суми грошового зобов'язання.

При цьому, суди попередніх інстанцій встановили, що перевірка проведена на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року по справі № 757/59193/16-к в межах кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України. Слідчій суддя з посиланням на статті 93, 132, 309 Кримінального процесуального кодексу України призначив документальну позапланову перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства ТДВ «СТ «Мегаполіс» () за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року на предмет своєчасності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, у тому числі податку на прибуток з отриманих доходів (грошових коштів, які надходили від страхувальників (фізичні та юридичні особи) у вигляді ніби то страхових премій (платежів) за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року), а також дотримання валютного та іншого законодавства. Проведення позапланової документальної виїзної перевірки доручено співробітникам Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Суд не погоджується з висновками суддів попередніх інстанцій про можливість використання висновків результатів перевірки проведеної в межах кримінального провадження, до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановленні пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, однією з яких є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону, про що зазначено підпунктом 78.1.11 цієї статті.

Керуючись саме підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України податковим органом (відповідачем у справі) проведена позапланова документальна виїзна перевірка, про що зазначено Розділом першим «Вступна частина» акту перевірки, встановлено судами попередніх інстанцій та не заперечується сторонами.

Оцінюючи спірні правовідносини Суд вважає за необхідне зупинитися на ухвалі про призначення перевірки слідчим суддею відповідно до частини другої статті 93 Кримінального кодексу України.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що за своїм характером призначення документальної позапланової перевірки може характеризуватися як заходи забезпечення кримінального провадження, а також як специфічна слідча (розшукова) дія. Зазначена правова невизначеність, відсутність узгодженого процесуального порядку проведення документальних позапланових перевірок в кримінальному провадженні призводить до різного порядку призначення та проведення таких перевірок і як наслідок до різних правових наслідків їх застосування, що перед усім вказує на доцільність визначення документальної перевірки в системі слідчих дій передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, як самостійної дії.

Проведення перевірки податковим органом в межах кримінальної справи на виконання ухвали зокрема слідчого судді у будь-яких якому випадку є самостійною підставою її проведення, результати якої є доказом в кримінальному провадженні.

Конкуренція між пріоритетом вирішення кримінальної справи над податковим спором і навпаки, існувала із самого початку унормування фінансових правовідносин.

Так, пунктом 36 Підрозділу 10. Інші перехідні положення (в редакції що діє з 01 вересня 2015 року) передбачено, що у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України, «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» від 17 липня 2015 року №655-8 і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов'язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення - рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Суд вважає, що винесення податкового повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі, збільшення грошового зобов'язання органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально - процесуального законодавства, доводить необхідність дослідження та встановлення цих обставин.

У межах спірних відносин поза увагою судів залишились аналіз підстав та способу реалізації владних управлінських функцій податковим органом. Загальний процес проведення перевірки із послідовного, коли за результатами перевірки приймається податкове повідомлення рішення, розривається. Спочатку матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів визначається кримінально - процесуальним законом або законом про оперативно - розшукову діяльність. Після набрання законної сили рішенням у межах кримінального провадження органи податкової служби мають право виносити податкові повідомлення - рішення.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень, а саме не дослідили зібрані у справі докази. Має місце порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 341, 344, 349, пунктом 1 частини 2 статті 353, статтями 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Мегаполіс» задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2018 року у та рішення Окружного адміністративного суду від 31 січня 2018 року у справі №826/9033/17 скасувати.

Справу № 826/9033/17 направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер