Справа № 759/3742/17
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/3742/17
пр. № 2-а/759/17/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (03148, АДРЕСА_1) до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Кода П.М. (02000, м.Київ, вул.Народного ополчення,9) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2017 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії КИ № 007291 від 26.02.2017 року та накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 178 КУпАП у вигляді попередження, а також закрити провадження по справі у зв'зку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свою вимогу представник позивача обґрунтовує наступним: місце скоєння адміністративного правопорушення, зазначене в постанові, відсутнє; на час скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не перебував за вказаною в постанові адресою; в постанові не вказано, що ОСОБА_1 ображав саме «громадську мораль», що є обов'язковим елементом об'єктивної сторони вказаного правопорушення. Посилаючись на відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення вважає, що дану постанову необхідно скасувати, а матеріали провадження про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 31.05.2017р. відкрито провадження справі (а.с.16).

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 23.04.2018 продовжено розгляд адміністративного позову за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзиву не надав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішеня справи.

У відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, справами незначної складності є справи щодо оскарження рішеня суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що згідно Постанови КИ № 007291 від 26.02.2017 року ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с. 9).

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини .

Згідно з вимогами ч. ч. 2, 5 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За змістом ч. 4 ст.161 КАС України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорущшення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки постанова КИ № 007291 від 26.02.2017 року, на яку посилається позивач, є неналежної якості та є нечитабельною, даний доказ прирівнюється до його відсутності.

Суд, зважаючи на обов'язок доказування відповідачем у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, відповідно до норми ч.2 ст. 71 КАС України та зважаючи на встановлення вказаною нормою презумпції вини відповідача вважає, що презумпція вини не є абсолютною, оскільки не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе та правосудне рішення, встановивши обставини справи.

Згідно ст. 9 КУпПА адміністративним правопорушеням (проступком) визнається протиправна винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд також виходить з норми ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.4 та ч. 5 ст. 258 КупАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодкексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне праворушеня особа оспорить допущене правопорушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов»язана скласти протокол про адміністративне правопорушеня відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Так процедура розгляду поліцейськими справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні праворушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р, зареєстрованої у Міністрерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853. Згідно п. 4 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адмінітративне правопорушення без складання відповідного протоколу. У п. 2 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 122 КупАп, виноситься на місці вчинення адміністративне правопорушення.

Таким чином, інспектор патрульної служби, який уповноважений виносити постанову про притягнення до адмінвідповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення, має право розглядати адміністративні справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення.

Позивач нічим не довів відсутність у своїх діях порушень КУпАП та не довів, що постанову про накладення адміністративного стягнення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 94, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ст.ст. 9, 251, 252, 258, Кодексу України про адміністративне правопорушення суд,

ВИРІШИВ:

Залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 (03148, АДРЕСА_1) до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Кода П.М. (02000, м.Київ, вул.Народного ополчення,9) про скасування постанови - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судовог орішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження у відповідний строк від дня вручення рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць