Справа № 820/3571/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 жовтня 2018 р.Справа № 820/3571/18

Суддя Харківського апеляційного адміністративного суду: Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Сіренко О.І., Жигілій С.П., Спаскін О.А. у справі 820/3571/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Харківського апеляційного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 р. по справі № 820/3571/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості.

ОСОБА_1 заявлено відвід суддям Сіренко О.І., Жигілію С.П., Спаскіну О.А.

Заявник вважає, що Харківський апеляційний адміністративний суд та колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду Сіренко О.І., Жигілій С.П., Спаскін О.А., які розглядають апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 р. по справі № 820/3571/18 не є судом, встановленим законом, в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що проголошує "право на суд, встановлений законом ".

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що, відповідно до ч. 3 ст. 57 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними, а в Україні на цей час відсутній закон, яким був би встановлений порядок доведення до відома населення виданих, Президентом України, нормативно-правових актів, що визначають права і обов'язки громадян, у зв'язку з чим Указ Президента України від 16.11.2004 р. № 1417 "Про утворення місцевих та апеляційних адміністративних судів, затвердження їх мережі та кількісного складу суддів", яким був утворений Харківський апеляційний адміністративний суд, чинності ніколи не набирав. На думку заявника, цей Указ взагалі не міг набрати чинності після його опублікування навіть у разі прийняття Закону України, яким був би встановлений порядок доведення до відома населення, виданих Президентом України нормативно-правових актів, що визначають права і обов'язки громадян, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, заявник зазначив що Президент України з 30.09.2016 р. не набув законних повноважень утворювати, реорганізовувати та ліквідувати суди в Україні внаслідок відсутності в Україні закону, яким би на виконання вимог підпункту 6 пункту 16 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України після 30.09.2016 р. - дати набуття чинності підпункту 6 пункту 16 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України - були б визначені підстави та порядок утворення, реорганізації та ліквідації судів Президентом України.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2018 р. визнано необґрунтованим заявлений відвід суддям Сіренко О.І., Жигілію С.П., Спаскіну О.А. по справі № 820/3571/18.

Автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями, головуючим суддею для вирішення питання про відвід, визначено суддю Присяжнюк О.В.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною одинадцятою вказаної статті визначено, що питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Матеріали справи та заява про відвід суддею Присяжнюк О.В. отримано 10.10.2018 р.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді - Сіренко О.І., суддів - Жигілія С.П., Спаскіна О.А., необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Крім того, суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Так, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою.

З суб'єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об'єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вказане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб'єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими".

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, вона ґрунтується виключно на доводах про те, що Харківський апеляційний адміністративний суд та колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду Сіренко О.І., Жигілій С.П., Спаскін О.А. не є судом встановленим законом, в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що проголошує "право на суд, встановлений законом ", тобто, обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість суддів у наслідках розгляду цієї справи і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 та ст. 37 КАС України для відводу колегії суддів у складі: головуючого судді - Сіренко О.І., суддів Жигілія С.П., Спаскіна О.А. заявником не надано.

Оскільки обставини, наведені ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про відвід не знайшли свого підтвердження, то відсутні, визначені статтею 36 КАС України, підстави для висновку про наявність передумов для відводу колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді - Сіренко О.І., суддів Жигілія С.П., Спаскіна О.А.

Керуючись ст. 36, 37, 39, 40 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Сіренко О.І., Жигілію С.П., Спаскіну О.А. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Присяжнюк О.В.