Справа № 640/12662/18
Суддя: Сенаторов В. М.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого -судді - Сенаторова В . М .,

при секретарі - Явнюк К. Р .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Терентьєва Романа Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ :

19.07.2018 до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Терентьєва Р.В., у якому позивач просить визнати дії інспектора патрульної поліції 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Терентьєва Р.В. протиправними та незаконними щодо винесення постанови ВР№316717 від 13.07.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову ВР№316717 від 13.07.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтовання своїх вимог ОСОБА_1зазначив, що 13 липня 2018 року інспектором 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону лейтенантом поліції Терентьєвим Р.В. було винесено постанову ВР№316717 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. та відповідно до змісту якої, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, нібито не виконав п. 11.9 ПДР - виїхав на трамвайну колію зустрічного напряму. Вказанівище дії відповідача позивач вважає незаконними, а постану - такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Інспектор Терентьєв Р.В. зупинив водія ОСОБА_1 13.07.2018 о 11-50 год. за адресою вул. Дмитрівська буд. 19/2 та звинуватив його в тому, що він нібито біля 24 будинка по вул. Полтавський шлях виїхав на трамвайну колію зустрічного напряму та виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не надав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою інспектора патрульної поліції 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Терентьєва Р.В.серії ВР №316717 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

У постанові вказується, що 13.07.2018 о 11-40 за адресою вул. Полтавський шлях, 24 у м. Харкові, позивач, керуючи автомобілем виїхав на трамвайну колію зустрічного напряму, чим порушив п. 11.9. ПДР України. / а.с. 8/

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальностідо позивачау вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про визнання його виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Між тим, на підтвердження встановленого у постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення ОСОБА_1 п. 11.9. ПДР України, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, відповідачем не надано.

При цьому надана до матеріалів справи постанова про адміністративне правопорушення, незважаючи на не згоду позивача з вчиненням ним адміністративного правопорушення, не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують порушення вимог п. 11.9. ПДР України, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не надано ні відзиву на позов, ні жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення штрафу.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2,3,8-11,15,72-77, 241-246 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Терентьєва Романа Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та визнання дій протиправними - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову серії ВР 316717 від 13.07.12018 відносно ОСОБА_1, винесену інспектором 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону лейтенантом поліціїТерентьєвим Романом Валерійовичем за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня складення повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Інспектор 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону лейтенантом поліції Терентьєв Роман Валерійович, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Повний текст рішення складено 21.09.2018.

Суддя -