Справа № 1940/1692/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1692/18

03 жовтня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до приватного малого підприємства "Меркурій" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2018 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі позивач) до приватного малого підприємства "Меркурій" (надалі відповідач, ПМП "Меркурій") про стягнення податкового боргу в сумі 4590,00 грн. по платежу податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем в строки, визначені податковим законодавством, узгоджених сум податкових зобов'язань по податку на додану вартість. Податковий борг ПМП "Меркурій" становить 4590,00 грн. Контролюючим органом вживалися заходи для його погашення, проте заборгованість відповідачем добровільно не сплачено, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копія зазначеної ухвали надіслана відповідачу та останнім отримана 05.09.2018, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, суд, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПМП "Меркурій" () зареєстроване 23.05.2005 органами державної реєстрації як юридична особа та перебуває на обліку в Збаразькому відділенні Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.07.2018 (арк.спр.8-9).

Як вбачається з довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області про наявність податкового боргу (арк.спр.10) за відповідачем станом на 31.07.2018 рахується заборгованість по податку на додану вартість в сумі 4590,00 грн. (штрафні санкції).

Заборгованість по податку на додану вартість виникла у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання нарахованого згідно податкових повідомлень-рішень № від 26.02.2018 на суму 1020,00 грн. винесеного на підставі акта перевірки №750/19-00-12-05/21146274 від 13.02.2018, яким встановлено несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2017 року; №006129800 від 18.12.2017 на суму - 2040,00 грн. винесеного на підставі акта перевірки №2708/19-00-12-05/21146274 від 11.12.2017, яким встановлено не подання податкової звітності з податку на додану вартість за вересень-жовтень 2017 року; №004680800 від 09.11.2017 на суму - 1530,00 грн. винесеного на підставі акта перевірки №1345/19-00-12-05/21146274 від 18.10.2017 року, яким встановлено не подання податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2016 року-серпень 2017 року.

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, відтак визначене в них грошове зобов'язання набуло статусу узгодженого.

В добровільному порядку заборгованість сплачена не була.

Наявність вищевказаної заборгованості також підтверджується розрахунком податкового боргу (арк.спр.11).

З метою погашення заборгованості контролюючим органом була виставлена податкова вимога форми "Ю" від 13.12.2017 №17241-17 (арк.спр.15), проте вжиті заходи не призвели до сплати податкового боргу.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Положенням пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.175 статті 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом утворює податковий борг.

Підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Виходячи з положень пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України, для стягнення податкового боргу з платника податків, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДФС у Тернопільській області (місце знаходженя вул. Білецька 1, м. Тернопіль, 46003, ) до приватного малого підприємства "Меркурій" (місце знаходження майдан ОСОБА_1 8, м. Збараж, Збаразький район, Тернопільська область, 47302, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках приватного малого підприємства "Меркурій" (місце знаходження майдан ОСОБА_1 8, м. Збараж, Збаразький район, Тернопільська область, 47302, ), що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить ПМП "Меркурій" податковий борг у розмірі 4590 (чотири тисячі п'ятсот дев'яносто) грн. 00 (нуль) коп. на р/р 9198, код одержувача 37753768, МФО 899998, код бюджетної класифікації 14010100.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна

Суддя Мартиць О.І.