Справа № 389/2474/18
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

03.10.2018 Провадження №2-а/389/81/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2018 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Берднікової Г.В.
при секретарі Чукановій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Крутофала Максима Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Крутофала М.О., в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №555579 від 24 серпня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальностї за вчинення правопорушення, преедбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн.
Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 24 серпня 2018 року поліцейський роти №1 батальону УПП в Кіровоградській області Крутофал М.О. виніс стосовно нього постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕВ №555579, якою наклав штраф у розмірі 425 грн. за вчинення правопрушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає дану постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню за наступних підстав. Таке, 24 серпня 2018 року приблизно об 11:00 годині в місті Знам`янка Кіровоградської області на 755 км автодороги М12, він керував автомобілем BMW ХЗ, номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений поліцейським по причині начеб то не виконання ним вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Вимоги дорожнього знаку 2.2 він не порушував, про що наголосив поліцейському та навів відповідні аргументи. Але поліцейський почав вимагати надати йому посвідчення водія та пройти з ним до службового автомобіля для складання постанови. Посвідчення водія він пред`явив, але відмовився надавати його в руки поліцейського, а також відмовився проходити до службового автомобіля поліції. Після чого, поліцейський сказав, що буде складати постанову про накладення адміністратвиного стягнення в його автомобілі і для цього встановив його особу на підставі посвідчення водія ЕІЯ110190, про що зазначив у самій постанові. При цьому, постанову виніс за порушення вимог п.2.4.а (при перевірці документів водій не пред`явив посвідчення відповідної категорії) Правил дорожнього руху та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Зазначена постанова серії ЕАВ №555579 є предметом оскарження в данному позові. А постанова з приводу порушення ним вимог дорожнього знаку 2.2 ПДР (проїзд без зупинки заборонено), порушененя якиз було підставою для зупинки, поліцейським не складалася. Вказав, що свідки під час фіксації правопорушення та складання оскаржуваної постанови не запрошувалися, фото-, відеофіксації події не здійснювалося. Як зазначено в саміій постанові факт вчинення правопорушення зафіксовано відеореєстратором ва00108, однак насправді при складані постанови відеофіксація події не здійснювалась.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позов, в якому вказав, що заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. Належних і допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 не надав. Постанова серії ЕАВ №555579 складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395. Протокол при вчиненні правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих а автоматичному режимі, не складається. При винесені постанови позивачу були роз`яснені права і обов`язки, передбачені ст.ст.307,308,268,287-289 КУпАП та ст.63 Конституції України, що підтверджується його особистим підписом поставленим у постанові. На підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП до відзиву долучив диск з відеозаписом.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
У частині 2 ст.2 КАС України зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповдно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).
Стосовно позивача посадовою особою - відповідачем, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП, 24 серпня 2018 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №555579, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 24 серпня 2018 року о 11:54 годині, в місті Знам`янка на 755 км автодороги М12, керуючи транспортним засобом BMW ХЗ, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 (проїзд без зупинки заборонено) та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4.а Правил дорожнього руху. Правопорушення зафіксоване відео реєстратором ва00108. У 4 розділі постанови (особа, щодо якої розглядається справа) зазначені дані про особу порушника та вказаний номер посвідчення водія: ЕІЯ НОМЕР_2 . Копію вказаної постанови позивач отримав у день винесення, про що свідчить його підпис, який міститься у постанові.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п.п«а» п.2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 даної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пункту 2.4.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність КУпАП.

Позивач вказує, що правил дорожнього руху не порушував, мав при собі та пред`явив для перевірки посвідчення водія.

Водночас, відповідачем перед прийняттям рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, об`єктивних доказів (свідчень, відеодоказів або інших відомостей), необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху зібрано не було, таких доказів постанова не містить, очевидців вчиненного правопорушення до розгляду справи не залучалося і не допитувалося. Не надані докази і в судове засідання. Так, в осаржуваній постанові зазначено, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальтності за ч.1 ст.126 КУпАП розпочато 24 серпня 2018 року о 12:04 годині. При цьому, на відеозаписі, який наданий відповідачем до суду, зафіксовано, що позивачм об 11:43 годині 24 серпня 2018 року пред`явлено працівнику поліції посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний запис та поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності. Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП не підтверджується жодним доказом.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.
Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
За таких обставин справи суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Разом з цим доводи позивача про те, що його зупинка була неправомірною, оскільки постанови з приводу невиконання ним вимог дорожнього знаку 2.2, тобто вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП складено не було, а відтак і вимога про пред`явлення документів є незаконною, суд не приймає до уваги, оскільки неправомірність зупинення транспортного засобу позивача не доведена, дії відповідача з цього приводу не оскаржувалися. Зрештою, п.2.4 Правил дорожнього руху містить безумовний обов`язок водія пред`явити документи на вимогу працівника поліції, зокрема, посвідчення водія.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6,9,72,77,90,242, 244-246, 257-263, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову серії ЕАВ №555579 від 24 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. - скасувати, а провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ОСОБА_1 , проживає по АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 .
Відповідач - інспектор роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Крутофал Максим Олегович, місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22 б, місто Кропивницький.

Суддя Г.В. Берднікова