Справа № 826/13045/16
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Коморного О.І.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

за участі представників:

представника позивача Петренко О.В.

представника відповідача не прибув

представника третьої особи не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Солевиварювальний Дрогобицький Завод" до Державної служби геології та надр України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача, Міністерство аграрної політики та продовольства України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Обставини справи:

Позивач, Державне підприємство "Солевиварювальний Дрогобицький Завод", звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби геології та надр України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача, Міністерство аграрної політики та продовольства України, з вимогами: визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу №253 «Щодо анулювання та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» від 16 серпня 2016 року, у частині зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами №6029 від 04. Березня 2015 року ЛП «Солевиварювальний Дрогобицький завод» (пункт 14 Додатку 2 «Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дія яких зупинена» до наказу №253 від 16 серпня 2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідач вправі видавати обов'язкові до виконання приписи саме щодо усунення порушень вимог законодавства, якщо такі виявлені під час здійснення контрольного заходу, за умови, що відповідні порушення відображені в акті перевірки з детальним описом виявлених порушень та з посиланням на відповідні положення та вимоги законодавства. В той же час, в акті відповідачем зазначено про недопущення до перевірки. Таким чином, у даному випадку перевірка не відбулась, а тому порушень вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр посадовими особами відповідача не виявлено.

На думку позивача, не проведення перевірок, а відтак і не встановлення порушень вимог законодавства саме у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі відповідного акту перевірки виключає можливість складення контролюючим органом приписів або розпоряджень, а відповідно і зупинення дії ліцензії.

Крім того, позивач зазначив, що п. 6 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 року № 1294 планові перевірки надрокористувачів проводяться відповідно до квартального плану проведення перевірок, який затверджується Держгеонадрами до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. Водночас відповідачем затверджено план перевірок лише 10.02.2016 року.

Представник відповідача проти позову заперечив, долучив до матеріалів справи письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що позивачем порушено законодавство в сфері надрокористування, а саме не допущено до проведення перевірки відповідача, що є порушенням вимог ст. 10, 11 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що в результаті унеможливило здійснення Держгеонадрами України державного контролю за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України, а також позивачем не дотримано вимог Угоди про умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 6029 від 04.03.2015 р., в частині обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр України для здійснення державного геологічного контролю.

Представник третьої особи долучив до матеріалів справи письмові пояснення в яких зазначено, що відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71, у 2015-2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з абзацом другим статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під органами державного нагляду (контролю) слід розуміти уповноважені законом центральні органи виконавчої влади, їх територіальні органи, органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, які здійснюють державний нагляд щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Таким чином, на думку представника третьої особи, дія положення пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71 розповсюджується на всі без виключення контролюючі органи, у тому числі Держгеонадра.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Київ від 14 вересня 2016 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою суду від 23.04.2018 року справу передано на розгляд Львівському окружному адміністративному суду на підставі ст.ст. 25, 29, 241-243 КАС України.

Вказана адміністративна справа надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 30.05.2018 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Львівського окружного адміністративного суду Коморному О.І.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року прийнято справу до провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою від 10.08.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Суд заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи,

встановив:

Державною службою геології та надр України відповідно до пунктів 22 та 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування 16 серпня 2016 року прийнято наказ №253 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень».

Пунктом 2 вказаного наказу зупинено дію Спеціального дозволу на користування надрами №6029 від 04 березня 2015року та надано термін 30 календарних днів для усунення порушень.

Підставою для прийняття наказу слугували порушення Державним підприємством "Солевиварювальний Дрогобицький Завод" норм статті 24 Кодексу України про надра від 27 липня 1994 року та статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме недопущення позивачем посадових осіб Держгеонадра до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводились з дотриманням порядку здійснення державного нагляду (контролю).

Посадовими особами органу державного геологічного контролю 03.03.2016 року складено акт №02-02/06/2016-4/п-35 про недопущення до перевірки.

На підставі вказаного акту Західним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України 10.03.2016 року складено Припис № 155-16/02, в якому вказано на необхідність усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування, виявлених в ході проведення перевірки та встановлених актом перевірки та повідомлення про їх усунення у строк до 21.03.2016 року.

Позивач не погодившись із наказом відповідача в частині зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, звернувся із даним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та який діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174.

Згідно з підпунктом 12 пункту 4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Питання, щодо надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулюються Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615 (далі - Порядок № 615).

Судом з матеріалів справи встановлено, що державному підприємству «Солевиварювальний завод» надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 6029 від 04.03.2015 року з метою видобування природних розсолів як сировини для виробництва кухонної солі.

Відповідно до пункту 10 Порядку №615 невід'ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають:

- вимоги до ефективності робіт;

- сучасні технології видобування та переробки корисних копалин;

- порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій;

- види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр;

- підстави для припинення діяльності, пов'язаної з використанням ділянки надр.

Відповідно до норм статті 51 Кодексу України про надра (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр.

З моменту отримання спеціального дозволу, на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов'язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком №615 тощо.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов'язані:

- використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

- забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр:

- забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

- приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;

- надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

- виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов'язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Відсутність у підприємств, установ, організацій і громадян спеціального дозволу на користування надрами та належним чином оформлених усіх дозвільних документів не дає права здійснювати геологічне вивчення корисних копалин, які є виключною власністю народу України і надаються тільки у користування.

У зв'язку з цим, та з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр Держгеонадра України здійснюють державний геологічний контроль, механізм проведення якого регулюється Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 року № 1294 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1294, органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення га використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

Пунктом 5 Порядку №1294 визначено, що державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів, тобто користувачів надр, визначеними статтею 13 Кодексу України про надра яким, відповідно до статті 16 Кодексу надані спеціальні дозволи на користування надрами.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1294 Держгеонадрами України наказом від 18.12.2015 р. № 431 затверджено квартальний план проведення перевірок користувачів надр на І квартал 2016 року до якого входив позивач.

Для проведення планової перевірки Державною службою геології та надр України затверджено наказ від 23.12.2015 року № 434 «Про проведення перевірок користувачів надр у І кварталі 2016 року».

Держгеонадрами України наказом від 10.02.2016 року № 37 внесено зміни до плану ведення перевірок надрокористувачів та наказів Держгеонадр від 18.12.2015 р. № 431 та від 23.12.2015 р. № 434.

Позивача повідомлено рекомендованим листом від 12.02.2016 року 2058/13/14-16 про проведення планової перевірки відповідно до п. 8 Порядку № 1294, в якому зазначено, що посадовими особами Державної служби геології та надр України буде проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування позивача, якому виданий спеціальний дозвіл.

Судом встановлено, що головними спеціалістами Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України було здійснено виїзд за адресою позивача, власника спеціального дозволу на користування надрами № 6029 від 04.03.2015 року, для проведення планової перевірки щодо дотримання надрокористувачем встановленого порядку, норм і правил проведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використання надр.

За результатами проведення планової або позапланової перевірки надрокористувача посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами (пункт 15 Порядку 1294). У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами (пункт 16 Порядку 1294).

Відповідно до ст.11 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

У разі недопущення посадових осіб органів державного геологічного контролю до проведення перевірки за наявності підстав, визначених законом для її проведення, посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт про недопущення до перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами (п. 12 Порядку 1294).

Судом встановлено, що за результатами проведеної посадовими особами Відділу перевірки складено Акт про недопущення до перевірки № 02-02/06/2016-4/п 35 від 09.03.2016 р. в зв'язку з тим, що посадовим особам було відмовлено у проведені перевірки.

На цій підставі було складено припис від 10.03.2016 р. № 155-16/06 та виявлені наступні порушення в сфері надрокористування:

- не допущено посадових осіб Державної служби геології та надр України до здійснення державного нагляду (контролю), які проводились з дотриманням порядку здійснення державного нагляду (контролю) - чим порушено статті 10, 11 Закону України від 05.04.2007р. № 877-У «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;

- не виконуються умови користування надрами, а саме не дотримуються вимоги Угоди умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на

користування надрами № 6029 від 04.03.2015 р., в частині обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю - чим порушено статтю 24 Кодексу України про надра, Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615.

Позивачу надано строк до 21.03.2016 р. для усунення вищезазначених порушень вимог законодавства у сфері надрокористування шляхом надання до Західного міжрегіонального відділу департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України документів (завірених належним чином копій) та матеріалів, що підтверджують дотримання Позивачем вимог законодавства про.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого встановлено порушення вимог законодавства, орган, державного нагляду (контролю) за наявності підстав повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством не передбачено жодного іншого способу усунення виявлених порушень, окрім як винесення припису та розпорядження.

Також, суд зазначає, що суб'єкт господарювання наділений не правом, а обов'язком вчасно усунути порушення, виявлені під час проведення перевірки діяльності підприємства. Не усунення порушень у встановлений приписом строк є виключною виною суб'єкта господарювання.

Оскільки, судом встановлено, що позивачем було недопущено до проведення перевірки Відповідача, що є порушенням вимог ст. 10, 11 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що зокрема унеможливило здійснення Держгеонадрами України державного контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України, а також позивачем не дотримано вимог Угоди про умови користування надрами, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 6029 від 04.03.2015 р., в частині обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр України для здійснення державного геологічного контролю, тому суд вважає необґрунтованим покликання позивача на протиправність та незаконність оскаржуваного наказу.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи" направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства.

Отже, за своєю метою та змістом цей Закон покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини, зокрема і ті, які виникають у сфері надрокористування.

Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Вказаним Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності тих контролюючих органів, про які йдеться у пункті 41.1 статті 41 цього Кодексу. Зокрема контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Відтак, беручи до уваги завдання Державної служби геології та надр України що реалізації державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, можна дійти висновку, що Державна служба геології та надр України не є контролюючим органом доходів і зборів в розумінні вимог пункту 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України.

Також, суд зазначає, що законодавцем було прийнято два нормативно-правових акти, якими встановлено мораторії на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме:

- Закон України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" № 71 -VIII (п. З Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на контролюючі органи в розумінні положень, н. 41.1 ст. 41 ПК України;

- Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" № 76-VIII (п. 8 Прикінцевих положень), яким мораторії на перевірки за колом суб'єктів поширено на усі контролюючі органи, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України.

Вказане засвідчує, що правовідносини, пов'язані з встановленням обмеження на проведення перевірок Державною службою геології та надр України регулювались саме пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII від 28.12.2014 року, а не Законом № 71-VIII і в часовому вираженні тривали протягом січня-червня 2015 року.

Водночас оскаржуваний наказ прийнятий Державною службою геології та надр України 16.08.2016 року.

Законодавчого акту, який би встановлював мораторій на перевірки надрокористувачів Державною службою геології та надр України, не прийнято.

Так, згідно з пунктом 8 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.1 2.2014 № 76-VІІІ установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Отже мораторій встановлений вищезазначеним законом на проведення контролюючими органами перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців закінчився 01 липня 2015 року.

Таким чином, обмеження на проведення перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами встановлений Законом№ 71-VІІІ стосується лише контролюючих органів визначених у підпункті 41.1 статті 41 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене у сукупності, судом не встановлено належних правових підстав для визнання незаконним та скасування п. 2 Наказу від 16.08.2016 року №253 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень».

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку при видачі оскаржуваного наказу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.. 139 КАС України, судові витрати належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08.10.2018 року.

Суддя Коморний О.І.