Справа № 826/1941/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2018 року № 826/1941/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді-доповідача Келеберди В.І., суддів Качура І.А., Федорчука А.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національне агентство України з питань державної служби про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,

За участю представників:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Волощук О.М.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. За участю третьої особи - Національного агентства України з питань державної служби та просить суд:

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгів України від 30 грудня 2016 року № 1038-к «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад в апараті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України»;

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на другий день з дня винесення судом рішення опублікувати на офіційному веб-сайті Міністерства відомості про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства економічного розвитку і торгів України від 30 грудня 2016 року № 1038-к «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад в апараті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України»;

З метою дотримання принципів проведення конкурсу, визначених пунктом 3 Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 246, зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повідомити встановленим законом порядку кандидатів на зайняття посад державної служби, які подали у січні 2017 року необхідні документи для участі у конкурсі, про повторне проведення конкурсу, та у разі їх згоди забезпечити участь цих осіб у конкурсі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що дії відповідача щодо допущення у спірному наказі порушення встановлених законом строків подання документів для участі у конкурсі, розгляду цих документів та несвоєчасне повідомлення належним чином позивача про результати розгляду поданих ним документів, несвоєчасність і необґрунтованість прийнятого відносно позивача рішення щодо його участі у конкурсі є протиправними та такими що заподіяли шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/1941/17(далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Виходячи з положень частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вчинення процесуальної дії), враховуючи відсутність заперечень з боку сторін, у судовому засіданні судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши у письмовому провадженні наявні у справі документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступні обставини.

На підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 30 грудня 2016 року № 1038-к «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад в апараті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України» опублікованого на офіційному веб-сайті відповідача 3 січня 2017 року позивач подав у встановлений строку необхідні документи для зайняття посади директора департаменту персоналу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Вказаний наказ було підписано 30 грудня 2016 року, а 3 січня 2017 року (наступний день з дня підписання наказу) опубліковано на веб-сайті Міністерства о 17.43.

При цьому, спірний наказ всупереч вимог законодавства на сайті Національного агентства України з питань державної служби опубліковано не було, з чого позивач робить висновок про не надіслання вказаного наказу а також умов проведення конкурсу третій особі, що унеможливило проведення його перевірки.

Кінцевий термін прийняття документів для участі у конкурсі визначено до 18.00 години 18 січня 2017 року.

Позивач вважає, що відлік строку подання документів для участі у конкурсі мав здійснюватись не з 03 січня 2017 року, як це визначено у спірному наказі, а з 04 січня 2017 року, оскільки відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, тобто після підписання спірного наказу.

Окрім того, до перебігу строку входить святковий день, а саме 7 січня - Різдво Христове, а тому позивач вважає, що строк для подачі документів відповідачем зменшено до 13 календарних днів, що суперечить частині першій статті 23 Закону України «Про державну службу».

Відповідачем не дотримано строки проведення перевірки відповідності поданих документів, та лист-повідомлення направлено позивачу засобами поштового зв'язку 23 січня 2017 року, тобто через вісім днів після подання документів для участі у конкурсі. Вказаний лист позивачем отримано на поштовому відділенні 28 січня 2017 року.

Разом з тим, за умовами проведення конкурсу його початок визначено о 10.00 25 січня 2017 року - електронне тестування, 30 січня 2017 року - розв'язання ситуаційних завдань кандидатами на посади державної служби категорії «Б», та 06 лютого 2017 року - проведення співбесіди з кандидатами. Таким чином, лист-повідомлення про недопущення позивача до участі у конкурсі позивач отримав через два дні після початку проведення першого етапу конкурсу.

Позивач також вважає безпідставними висновки відповідача, про те, що подані позивачем документи для участі у конкурсі не відповідають вимогам законодавства, про які зазначено у отриманому ним 28 січня 2017 року листі.

Такі протиправні дії відповідача призвели до позбавлення позивача права рівного доступу для своєчасного отримання інформації щодо участі у конкурсі та участі у конкурсі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади утворення та організації діяльності органів виконавчої влади врегульовано Законом України «Про центральні органи виконавчої влади».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України. Організація, повноваження і порядок діяльності міністерств, інших центральних органів виконавчої влади визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України. Положення про міністерства, інші центральні органи виконавчої влади затверджує Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 459 затверджено положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України» .

Згідно пункту 16 пункту 11-2 питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Мінекономрозвитку) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 459 Державний секретар Мінекономрозвитку відповідно до покладених на нього завдань з питань, що належать до його повноважень. Видає накази організаційно-розпорядчого характеру та контролює їх виконання.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон).

Главою 2 Закону врегульовано порядок проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби.

Відповідно до пункту 2 статті 23 Закону рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії "А" приймає суб'єкт призначення, на вакантні посади державної служби категорій "Б"і "В" - керівник державної служби відповідно до цього Закону.

Суб'єкт призначення або керівник державної служби забезпечує оприлюднення та передачу центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та його умови в електронній формі не пізніше наступного робочого дня з дня підписання відповідного наказу (розпорядження).

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, здійснює перевірку наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та його умови на відповідність вимогам законодавства з питань державної служби і в разі відсутності зауважень узагальнює подану інформацію та не пізніше наступного робочого дня з дня їх надходження розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

У разі невідповідності наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та його умови вимогам законодавства з питань державної служби центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження наказу (розпорядження) повідомляє про це відповідному суб'єкту призначення або керівнику державної служби для приведення його у відповідність із законодавством.

Частиною п'ятою зазначеної статті визначено, що строк подання документів для участі в конкурсі не може становити менше 15 та більше 30 календарних днів з дня оприлюднення інформації про проведення конкурсу. Результати конкурсу оприлюднюються не пізніше 45 календарних днів з дня оприлюднення інформації про проведення такого конкурсу.

Вимоги до осіб, які претендують на участь у конкурсі на заміщення вакантної посади на державній службі та документи, які необхідні для подачі у конкурсі визначено статтями 20 та 25 Закону.

Так, вимогами до осіб, які претендують на вступ на державну службу, є вимоги до їхньої професійної компетентності, які складаються із загальних та спеціальних вимог.

Особа, яка претендує на зайняття посади державної служби, повинна відповідати таким загальним вимогам:

1) для посад категорії "А" - загальний стаж роботи не менше семи років; досвід роботи на посадах державної служби категорій "А" чи "Б" або на посадах не нижче керівників структурних підрозділів в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах у відповідній сфері не менш як три роки; вільне володіння державною мовою, володіння іноземною мовою, яка є однією з офіційних мов Ради Європи;

2) для посад категорії "Б" у державному органі, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б"чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою;

3) для посад категорії "Б" у державному органі, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою;

4) для посад категорії "Б" в іншому державному органі, крім тих, що зазначені у пунктах 2 і 3 цієї частини, - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше одного року, вільне володіння державною мовою;

5) для посад категорії "В" - наявність вищої освіти ступеня молодшого бакалавра або бакалавра, вільне володіння державною мовою.

3. Спеціальні вимоги до осіб, які претендують на зайняття посад державної служби категорій "Б" і "В", визначаються суб'єктом призначення з урахуванням вимог спеціальних законів, що регулюють діяльність відповідного державного органу, в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

4. Особи, які претендують на зайняття посад державної служби категорії "А", мають відповідати типовим вимогам (включаючи спеціальні), затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Особа, яка бажає взяти участь у конкурсі, подає в установленому порядку до конкурсної комісії такі документи:

1) копію паспорта громадянина України;

2) письмову заяву про участь у конкурсі із зазначенням основних мотивів щодо зайняття посади державної служби, до якої додається резюме у довільній формі;

3) письмову заяву, в якій повідомляє, що до неї не застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та надає згоду на проходження перевірки та на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до зазначеного Закону;

4) копію (копії) документа (документів) про освіту;

5) посвідчення атестації щодо вільного володіння державною мовою;

6) заповнену особову картку встановленого зразка;

7) у разі проведення закритого конкурсу - інші документи для підтвердження відповідності умовам конкурсу;

8) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

2. Забороняється вимагати від особи, яка претендує на зайняття вакантної посади державної служби, документи, не визначені частиною першою цієї статті.

3. Особа, яка бажає взяти участь у конкурсі, може додати до заяви про участь у конкурсі інші документи, крім тих, що зазначені у частині першій цієї статті, у тому числі документи про підтвердження досвіду роботи.

4. Державні службовці державного органу, в якому проводиться конкурс, які бажають взяти участь у конкурсі, подають лише заяву про участь у конкурсі.

5. Документи переможця конкурсу, зазначені у частині першій цієї статті, у разі призначення його на посаду державної служби додаються до його особової справи.

Перед призначенням на посаду державної служби переможець конкурсу подає декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною першою статті 26 Закону передбачено, що служба управління персоналом державного органу, в якому проводиться конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність встановленим законом вимогам та повідомляє кандидата про результати такої перевірки.

Разом з тим, процедура проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби, метою якого є добір осіб, здатних професійно виконувати посадові обов'язки передбачено Порядком проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 246 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку, конкурс проводиться з дотриманням принципів: забезпечення рівного доступу; політичної неупередженості; законності; довіри суспільства; недискримінації; прозорості; доброчесності; надійності та відповідності методів тестування; узгодженості застосування методів тестування; ефективного і справедливого процесу відбору.

Пунктом 6 Порядку визначено, що конкурс проводиться поетапно:

1) прийняття рішення про оголошення конкурсу;

2) оприлюднення рішення про оголошення конкурсу;

3) приймання документів від осіб, які бажають взяти участь у конкурсі;

4) попередній розгляд поданих документів на відповідність встановленим законом вимогам;

5) проведення тестування та визначення його результатів;

6) розв'язання ситуаційних завдань та визначення їх результатів (крім категорії "В");

7) проведення співбесіди та визначення її результатів;

8) проведення підрахунку результатів конкурсу та визначення переможця конкурсу та другого за результатами конкурсу кандидата;

9) оприлюднення результатів конкурсу.

Згідно з пунктом 10 Порядку оголошення про проведення конкурсу на зайняття посад оприлюднюється:

1) за категорією "А" - на Єдиному порталі вакансій державної служби НАДС, офіційному веб-сайті НАДС та офіційному веб-сайті суб'єкта призначення;

2) за категоріями "Б" і "В"- на Єдиному порталі вакансій державної служби НАДС, офіційному веб-сайті НАДС та офіційному веб-сайті державного органу, в якому проводиться конкурс.

З метою широкого поширення інформації про посаду така інформація може бути додатково оприлюднена на інших веб-сайтах або в засобах масової інформації.

Суб'єкт призначення або керівник державної служби в державному органі, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, надсилає в електронній формі Нацдержслужбі рішення про оголошення конкурсу та умови проведення конкурсу за формою згідно з додатком 1 (скановану копію наказу у форматі .pdf та умови проведення конкурсу у форматі .doc або .docx) не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня підписання відповідного рішення.

Суб'єкт призначення або керівник державної служби в державному органі, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, мм. Києва або Севастополя, одного або кількох районів, надсилає територіальному органу Нацдержслужби за місцем розташування рішення про оголошення конкурсу та умови проведення конкурсу за формою згідно з додатком 1 в електронній формі (скановану копію наказу у форматі .pdf та умови проведення конкурсу у форматі .doc або .docx) не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня підписання відповідного рішення (пункт 11 Порядку).

Відповідно до пункту 12 Порядку, якщо інформація про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби не доступна у форматі .pdf, .doc або .docx, відповідне рішення про оголошення конкурсу та умови проведення конкурсу повинні бути повернуті відповідному органу без розгляду шляхом надсилання повідомлення електронною поштою.

Згідно з пунктом 18 Порядку особа, яка виявила бажання взяти участь у конкурсі, подає (особисто або поштою) конкурсній комісії такі документи:

1) копію паспорта громадянина України;

2) письмову заяву про участь у конкурсі із зазначенням основних мотивів до зайняття посади державної служби (за формою згідно з додатком 2), до якої додається резюме у довільній формі;

3) письмову заяву, в якій повідомляє, що до неї не застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та надає згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до зазначеного Закону або копію довідки встановленої форми про результати такої перевірки;

4) копію (копії) документа (документів) про освіту;

5) посвідчення атестації щодо вільного володіння державною мовою;

6) заповнену особову картку встановленого зразка;

7) у разі проведення закритого конкурсу - інші документи для підтвердження відповідності умовам конкурсу;

8) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Служба управління персоналом та спеціальний структурний підрозділ веде облік та реєструє всі документи для участі в конкурсі, надіслані особами, які бажають взяти у ньому участь (пункт 20 Порядку).

Відповідно до абзаців 3-4 пункту 21 Порядку, служба управління персоналом державного органу, в якому оголошено конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність встановленим законом вимогам у триденний строк з дня їх надходження та повідомляє кандидату про результати такої перевірки у той самий строк.

Кандидати, документи яких не відповідають встановленим вимогам, до конкурсу не допускаються, про що їм повідомляє служба управління персоналом державного органу або спеціальний структурний підрозділ.

Частиною третьою статті 67 Кодексу законів про працю визначено, що у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідних днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

З матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2016 року Мінекономрозвитку було видано наказ № 1038-к з особового складу «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад в апараті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України» за підписом державного секретаря Мінекономрозвитку Перевезенцева Олексія Юрійовича.

З письмових заперечень відповідача вбачається, що днем видання наказу 30 грудня 2016 року - була п'ятниця. Святковий день 01 січня 2017 року було перенесено на наступний день після святкового, а саме 02 січня 2017 року. Тому першим робочим днем після 30 грудня 2016 року було 03 січня 2017 року.

Таким чином, наступного робочого дня з дня підписання наказу Мінекономрозвитку з особового складу «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад в апараті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України» від 30 грудня 2016 року № 1038-к (далі - наказ № 1038-к), а саме, 03 січня 2017 року на виконання вимог частини другої пункту другого статті 23 Закону та пункту 11 Порядку Мінекономрозвитку передало центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби - Національному агентству України з питань державної служби (далі - Нацдержслужба або НАДС) рішення про оголошення конкурсу за формою згідно з додатком 1.

З долученого до матеріалів справи листа Національного агентства України з питань державної служби від 23 травня 2017 року № 4751/50-17 вбачається, що структурним підрозділом НАДС здійснено перевірку наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 30 грудня 2016 року № 1038-к «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад а апараті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України» і Умов конкурсу на відповідність вимогам законодавства з питань державної служби.

Оскільки вказані документи відповідали вимогам законодавства, 04 січня 2017 року вказану інформацію надіслано на електронну адресу НАДС та цього ж дня розміщено на своєму офіційному веб-сайті у розділі «Вакансії» не пізніше наступного робочого дня з дня їх надходження.

У зв'язку з відсутністю недоліків щодо невідповідності наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та його умов вимогам законодавства з питань державної служби та не повідомлення Нацдержслужбою Мінекономрозвитку у відповідача підстави не оприлюднювати наказ та оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад в апараті Міністерства в наступний робочий день після підписання наказу були відсутні, а тому о 17.43 03 січня 2017 року спірний наказ було опубліковано на сайті.

Зважаючи на опублікування наказу на сайті відповідача 03 січня 2017 року, сплив 15 календарних днів з дня оприлюднення інформації про проведення конкурсу припадав на 18 січня 2017 року.

Посилання позивача на частину третю статті 67 Кодексу законів про працю України є безпідставним, оскільки зазначена стаття регламентує перенесення вихідних днів у зв'язку із настанням святкових у вихідний день. Проте в пункті п'ятому статті 23 Закону йдеться про календарні дні, а не про робочі дні.

Таким чином, строк подачі документів для участі в конкурсі на зайняття вакантних посад виходячи з вимог Закону був чітко встановлений до 18 січня 2017 року і наказ № 1038-к прийнятий без порушень строків та з дотриманням процедури його прийняття, відповідно до вимог статті 23 Закону.

Судом встановлено, що відповідач в останній день строку подачі документів, а саме 18 січня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про прийняття участі у конкурсі та документами для участі у конкурсі.

На виконання пункту 23 Порядку, департаментом персоналу відповідача заведено журнал обліку та реєстрації документів осіб, які виявили бажання взяти участь у конкурсі Мінекономрозвитку.

ОСОБА_2, як особою, яка виявила бажання взяти участь у конкурсі надано документи, а саме: письмову заяву про участь у конкурсі від 18 січня 2017 року, резюме, копію документа про освіту, про що зазначено в журналі.

Разом з тим, позивачем було подано не повний пакет документів, оскільки відсутні: документ, передбачений пунктом 3 статті 25 Закону, зокрема заява про люстрацію; особова картка державного службовця відповідно до наказу Нацдержслужби від 05 серпня 2016 року № 156, а також електронна декларація.

При цьому, позивачем було надано форму п2-Дс, яку було затверджено наказом Міністерства статистики України від 26 грудня 1995 року № 343, однак яка на час подачі документів позивачем втратила чинність.

За результатами проведеної департаментом персоналу Мінекономрозвитку перевірки документів ОСОБА_2 для участі в конкурсі на зайняття вакантної посади категорії «Б» директора департаменту персоналу Мінекономрозвитку на відповідність встановленим законом вимогам, зроблено висновок, що подані документи не відповідають встановленим Законом вимогам, у зв'язку з чим, кандидатура ОСОБА_2 не була допущена до конкурсу, відповідно до пункту 21 Порядку.

Про невідповідність документів, поданих для участі у конкурсі на зайняття вакантної посади Мінекономрозвитку повідомлено позивача листом від 20 січня 2017 року № 3301-34/1771-09, тобто в триденний строк, визначений чинним законодавством.

Окрім того, відповідач зазначив, що позивач 26 січня 2017 року при особистому зверненні до відповідача отримав зазначений лист. Вказані обставини підтверджуються відміткою на листі.

Відповідач також зауважив, що жодною нормою законодавства не передбачено спеціальне повідомлення учасника конкурсу про хід розгляду та результати розгляду документів, поданих для участі у конкурсі на заміщення вакантної посади.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача є цілком законними та обґрунтованими, та такими, що спростовують доводи заявлених вимог.

Так, твердження позивача про несвоєчасне розміщення чи взагалі нерозміщення наказу відповідача на сайті Нацдержслужби а також стосовно не проведення третьою особою перевірки на відповідність спірного наказу та Умов проведення конкурсу вимогам законодавства, а також стосовно того, що виданий наказ не забезпечує законних прав, свобод та інтересів кандидатів для участі в конкурсі на зайняття посади державної служби, у зв'язку з тим що Мінекономрозвитку порушено строк подачі документів, та щодо несвоєчасного повідомлення позивача про результати розгляду документів не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що наказ Мінекономрозвитку № 1038-к «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад в апараті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України» є правомірним, прийнятим відповідно та з урахуванням вимог та норм Закону та Порядку, а тому підстави для визнання його протиправним і скасування відсутні.

Зважаючи на те, що суд не знаходить підстав для визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 30 грудня 2016 року № 1038-к «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад в апараті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України», як наслідок, підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача на другий день з дня винесення судом рішення опублікувати на офіційному веб-сайті Міністерства відомості про визнання протиправним та скасування наказу та зобов'язання Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повідомити встановленим законом порядку кандидатів на зайняття посад державної служби, які подали у січні 2017 року необхідні документи для участі у конкурсі, про повторне проведення конкурсу, та у разі їх згоди забезпечити участь цих осіб у конкурсі також, які є похідними, відсутні.

Позивачем під час судового розгляду не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог.

Колегією суддів встановлено, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Жодних порушень вимог законодавства ним допущено не було.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням наведеного, виходячи із предмету адміністративного позову та встановлених обставин під час розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя-доповідач В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

А.Б. Федорчук