Справа № 743/1451/18
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1451/18
Провадження № 2-а/743/109/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,
за участю: секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,
перекладача ШУРИГИ І.М.,
учасники справи: - представник ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова

частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України

ЖИЛА Л.А.,

- громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу
за позовом
ІНФОРМАЦІЯ_3

до громадянина Єменської Республіки АБДУЛГАНІ

ОСОБА_3 (

ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2

про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

4 жовтня 2018 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) звернувся з адміністративним позовом до громадянина Єменської Республіки МОХАМЕД ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому ставилось питання про продовження строку затримання останнього на 3 місяці з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, а саме до 10 січня 2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою та постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2017 року було примусово видворено за межі території України громадянина Єменської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та затримано останнього з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до 6 місяців, а рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 р. продовжено строк затримання громадянина Єменської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 10 жовтня 2018 року включно. Вказують, що строк затримання відповідача закінчується 10 жовтня 2018 р., а на даний час неможливо забезпечити його примусове видворення, так як особа останнього не ідентифікована, останній ухиляється від співпраці по його ідентифікації, умисно надає неправдиву інформацію щодо своєї особи, що перешкоджає Чопському прикордонному загону одержати інформацію щодо країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи та організації примусового видворення за межі України.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 4 жовтня 2018 р. відкрито провадження по справі та призначено її на 4 жовтня 2018 р..

В судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, представник Чопського прикордонного загону ЖИЛА Л.А. уточнила позовні вимоги та просила затримати громадянина Єменської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до закінчення процедури отримання ним статусу особи, яка потребує додаткового захисту.

В судовому засіданні громадянин Єменської Республіки АБДУЛГАНІ ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 просив в позові відмовити, так як він повторно звернувся до УДМС України в Чернігівській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та йому, під час перерви в судовому засіданні, стало відомо про видачу довідки про звернення за захистом в України. Просив суд вирішити питання про переведення його з "закритого" пункту тимчасового тримання іноземців (ПТПІ) до "відкритого" пункту тимчасового розміщення біженців (ПТРБ).

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- листом Чопського прикордонного загону від 12.10.2017 р. № 27/1299, який був адресований Почесному консульству Єменської республіки у м. Київ, останніх було проінформовано про затримання 11.10.2017 р. громадянина Єменської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де серед іншого просили встановити особу останнього;

- ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2017 року затримано громадянина Єменської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та поміщено останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до 6 місяців;

- постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2017 року примусово видворено громадянина Єменської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі території України;

- ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянина Єменської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, передано до Чернігівського ПТПІ;
- рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 р. продовжено строк затримання громадянина Єменської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 10 жовтня 2018 року включно.

Крім того, судом встановлено, що:
- за повідомленнями Чернігівського ПТПІ від 14.12.2017 р. № 0902/1703 та від 17.08.2018 р. № 09-02/1337, громадянинЄменської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався 14.12.2017 р. до УДМС України в Чернігівській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та йому видавалась довідка про звернення за захистом в України з терміном дії з 14.12.2017 р. по 14.01.2018 р., а 15.08.2018 р. довідка про звернення за захистом була вилучена;
- громадянин Єменської Республіки АБДУЛГАНІ ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до УДМС України в Чернігівській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та йому 3 жовтня 2018 р. (за день до засідання суду) видана Довідка про звернення за захистом в Україні № 008685, яка дійсна до 3 січня 2019 року.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом,:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

В той час як загальна норма, встановлена ??в п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, полягає в тому, що кожен має право на свободу, п.п. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції передбачає виключення з цієї загальної норми, що дозволяє державам контролювати свободу іноземців в умовах імміграції. Як Європейський суд з прав людини помічав раніше, за умови дотримання своїх зобов`язань відповідно до норм Конвенції, держави користуються "безперечним суверенним правом контролювати в`їзд та перебування іноземців на їх території" (§ 41 рішення Європейського суду з прав людини від 25.06.1996 р. у справі "Амюр проти Франції", § 64 рішення Європейського суду з прав людини від 29.01.2008 р. у справі "Сааді проти Сполученого Королівства", § 73 рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Сполученого Королівства").

Як наголошено в § 64 рішення Європейського суду з прав людини від 29.01.2008 р. у справі "Сааді проти Сполученого Королівства" це є необхідним додатком до цього права, що державам дозволяється затримувати потенційних іммігрантів, які звернулися до влади із заявою про видачу дозволу на в`їзд в країну, чи то за допомогою отримання притулку або іншим чином. Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 25.06.1996 р. у справі "Амюр проти Франції" видно, що затримання потенційних іммігрантів, включаючи шукачів притулку, може бути сумісним із пунктом п.п. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В п. 1, 3, 8, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" дано визначенню термінам:

- "біженець", яким є особа, яка не є громадянином України і внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань;
- "довідка про звернення за захистом в Україні", якою є документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України;
- "заява про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту", якою є заява-анкета встановленого зразка, в якій іноземець або особа без громадянства просить визнати його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, із зазначенням та обґрунтуванням однієї з підстав для такого визнання, зазначених у пунктах 1 і 13 частини першої цієї статті;
- "особа, яка потребує додаткового захисту", яким є особа, яка не є біженцем відповідно до Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу щодо статусу біженця 1967 року та цього Закону, але потребує захисту, оскільки така особа змушена була прибути в Україну або залишитися в Україні внаслідок загрози її життю, безпеці чи свободі в країні походження через побоювання застосування щодо неї смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини і не може чи не бажає повернутися до такої країни внаслідок зазначених побоювань.

Статтею 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" регламентовано питання прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" за результатами всебічного вивчення і оцінки всіх документів та матеріалів, що можуть бути доказом наявності умов для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, приймає рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом ТАКОЖ у разі прийняття остаточного рішення за заявою про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні і вказане є сумісним із пунктом п.п. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оцінка суду.

Оскільки громадянин Єменської Республіки АБДУЛГАНІ ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до УДМС України в Чернігівській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та йому 3 жовтня 2018 р. (за день до засідання суду) видавалась Довідка про звернення за захистом в Україні № 008685, яка дійсна до 3 січня 2019 року, а ст. 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" визначені строки для прийняття органом ДМС рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, то наявні підстави для продовження строку затримання відповідача до прийняти рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні

До повноважень суду не входить вирішення питання про переведення іноземця з пункту тимчасового тримання іноземців (ПТПІ) до пункту тимчасового розміщення біженців (ПТРБ), тому ці заперечення відповідача відхиляються.

Враховуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що строк затримання громадянина Єменської Республіки АБДУЛГАНІ ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 слід продовжити з 4 жовтня 2018 р. до прийняття рішення за заявою останнього про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше ніж до 3 січня 2019 року включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 1, ч. 13 ст. 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, з урахуванням уточненої позовної заяви, задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Єменської Республіки АБДУЛГАНІ ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 4 жовтня 2018 р. до прийняття рішення за заявою останнього про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше ніж до 3 січня 2019 року включно.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та
підписано 4 жовтня 2018 року.