Справа № 722/1264/18
Суддя: Римлянська Г. О.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/1264/18
Номер провадження 2-а/722/26/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Римлянської Г.О.

при секретарі Сімак О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Сокиряни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, від імені якого на підставі договору про надання правової допомоги діє представник ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В поданій до суду 12.09.2018 року адміністративній позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 27.08.2018 року відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, щодо нього була винесена постанова серії НК №124633/1590, якою за вчинення правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія) на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступних підстав:

27.08.2018 року приблизно о 05.40 год. він, працюючи водієм ПП «НОВ-ТРАНС-АВТО» та керуючи ввіреним йому транспортним засобом - автобусом «Van Hool» 815.2866, д.н.з. НОМЕР_1, вийшов на маршрут «Вашківці-Сокиряни» для здійснення перевезення пасажирів.

Приблизно о 08.20 год. під час слідування у напрямку м.Сокиряни трасою Р-63 «Данківці-Вартиківці-КПП «Сокиряни», не доїжджаючи с.Коболчин, позивач був зупинений екіпажем патрульної поліції СРПП №1 Сокирянського ВП через забруднений задній номерний знак, за що передбачена відповідальність за ст.121 ч.6 КУпАП. Під час винесення постанови за вказане вище правопорушення, поліцейські запідозрили позивача у перебуванні у стані алкогольного сп'яніння, з приводу чого склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП та вилучили посвідчення водія. При цьому, останні не видали позивачеві тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, повідомивши щоб він прийшов його отримати на наступний день в Сокирянське відділення поліції, а також не відсторонили його від керування транспортним засобом, тому він продовжив перевезення пасажирів вищевказаним автобусом.

Того ж дня, 27.08.2018 року, приблизно о 12.00 год., коли позивач, керуючи вищевказаним автобусом, віз пасажирів з м.Сокиряни в напрямку с.Вашківці, він вдруге був зупинений екіпажем патрульної поліції Сокирянського ВП в с.Коболчин. Не пояснюючи причин зупинки, працівники поліції відразу зажадали від нього пред'явлення в числі інших документів, також посвідчення водія. Однак, він повідомив про відсутність вказаного вище документа, з підстав його вилучення вранці іншим поліцейським, який склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП та не видав тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами.

Зважаючи на вказані обставини, відповідач виніс щодо позивача постанову серії НК №124633/1590, якою за вчинення правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

28.08.2018 року позивач звернувся в Сокирянське відділення поліції, де отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2.

Вважає, що відповідачем Чижевським І.М. під час провадження по справі не були дотримані норми ст.280 КУпАП, а під час вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія не були дотримані норми ст.265-1 КУпАП.

Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не враховано всі обставини, що мали суттєве значення для правильного вирішення справи, чим порушено вимоги ст.245 КУпАП.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ст.126 ч.1 КУпАП, серія НК №124633/1590 від 27.08.2018 року, згідно якої на нього, ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425 гривень та закрити провадження по справі.

Будучи вчасно та належним чином повідомленими судом шляхом отримання 19.09.2018 року судових повісток, позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, однак представник позивача направив на адресу суду письмову заяву, якою позов підтримав та просив суд розглянути справу без його присутності в порядку письмового провадження.

Відповідач поліцейський СРПП Сокирянського ВП Чижевський І.М. в судове засідання також не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, якою позовні вимоги не визнав з тих підстав, що після вилучення посвідчення водія позивач не мав права приступати до керування транспортним засобом. Для повного та об'єктивного розгляду справи, просив дослідити в судовому засіданні матеріали справи за ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1, яка перебуває в провадженні суду. Також, просив суд розглянути справу без його присутності.

Представник третьої особи - Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та про причини своєї неявки суд не повідомив. Разом з тим, направив на адресу суду письмове пояснення в порядку ст.165 КАС України, в якому зазначив наступне:

Згідно п.2.1 Постанови №1306 від 10.10.2001 року, якою затверджено Правила дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а згідно п.2.4 цієї ж Постанови на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням цим Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія.

В позовній заяві позивач визнав факт керування ним транспортним засобом за відсутності у нього посвідчення водія чи тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами, які він не зміг пред'явити поліцейському, тобто про вчинення правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП.

Поліцейський Чижевський І.М. мав законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, пред'явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів, передбачених законодавством, ним дотримався процедури та порядку винесення оскаржуваної постанови.

Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Ч.9 ст.205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин та враховуючи наявність обставин, зазначених вище, суд ухвалює дане рішення у письмовому провадженні.

Ч.4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні обставини справи.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №124633/1590, винесеної 27.08.2018 року поліцейським СРПП Сокирянського відділення поліції капралом поліції Чижевським І.М. в с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 27.08.2018 року о 12 год. 10 хв. в с.Коболчин керував транспортним засобом «Van Hool» 815.2866, д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія (тобто не мав при собі, чи не пред'явив).

Щодо підстав позову в частині порушення відповідачем вимог ст.265-1 КУпАП та, як наслідок, відсутності в діях позивача ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП.

З досліджених судом доказів встановлено, що дійсно о 08.20 год. 27.08.2018 року поліцейським СРПП Сокирянського відділення поліції Герасимчуком Р.В. складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП і тимчасово вилучено у нього посвідчення водія серії НОМЕР_3. В протоколі також зазначено та підтверджено підписом ОСОБА_1, що ним отримано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, разом з тим, як вбачається із копії такого тимчасового дозволу, його видано 28.08.2018 року.

Таким чином, судом встановлено, що дійсно під час складання 27.08.2018 року протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП поліцейський вилучив у ОСОБА_1 посвідчення водія, однак тимчасовий дозвіл фактично не видав, незважаючи на те, що в протоколі зазначив про його видачу.

Ст.265-1 ч.1 КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із досліджених судом матеріалів провадження №3/722/421/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, рішення про вилучення у позивача посвідчення водія під час складання протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП прийнято іншим інспектором поліції та в рамках іншого правопорушення, не охопленого позовними вимогами позивача.

Ст.9 ч.2 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.126 ч.1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена карта»).

Абз.2 п.16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія.

Згідно п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.п.«а» п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Таким чином, згідно вказаних вище нормативних актів обов'язок щодо наявності та пред'явлення працівнику поліції посвідчення водія покладається на самого водія та за відсутності такого посвідчення чи тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами водій не вправі приступати до керування автомобілем. При цьому, не має жодного значення та обставина, чи видав поліцейський такому водію тимчасовий дозвіл після вилучення посвідчення водія, чи ні. Тобто, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі та не пред'явила працівнику поліції на його вимогу посвідчення водія, за будь-яких обставин забороніється та є правопорушенням, передбаченим ст.126 ч.1 КУпАП.

Судом встановлено, що завідомо і достовірно знаючи про відсутність у нього посвідчення водія та тимчасового дозволу, позивач ОСОБА_1, керуючи автобусом «Van Hool» 815.2866, д.н.з. НОМЕР_1, 27.08.2018 року вирушив в новий рейс сполученням «Сокиряни-Вашківці», під час якого близько 12-ої години був зупинений відповідачем, який виніс оскаржувану постанову, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.126 ч.1 КУпАП.

При цьому, суд вважає безпідставними та такими що суперечать закону, твердження позивача, зазначені у позовній заяві, про те, що оскільки під час вилучення у позивача посвідчення водія відповідач не видав йому тимчасове посвідчення на право керування транспортними засобами, то в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП, оскільки таке твердження спростовується положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» та п.п. 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху України. Крім того, поліцейський Герасимчук Р.В. вилучив у ОСОБА_1 посвідчення водія внаслідок наявності у нього ознак алкогольного сп'яніння, тому вбачається обгрунтованою невидача йому тимчасового дозволу до усунення ознак такого сп'яніння.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для виходу за межі позовних вимог, оскільки не вбачає порушення прав та інтересів позивача з боку інспектора поліції під час вилучення у нього посвідчення водія.

За таких обставин, дії працівника Національної поліції Нараєвського І.М. щодо встановлення фактичних обставин вчиненні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП та встановлення вини останнього у вчиненні даного правопорушення є правомірними.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем вимог ст.ст.245, 280 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст.3 Закону № 580).

Відповідно до ст.23 Закону №580 поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ст.23 Закону № 580 до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 ст.3 Закону №580 під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Ст.222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Ст.245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин і умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відподальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують від повільність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що розгляд відповідачем справи за ст.126 ч.1 КУпАП щодо позивача проведено з дотриманням положень ст.ст.245,280 КУпАП та порушень вимог законодавства, які б свідчили про протиправність діянь інспектора поліції та незаконність винесеної ним оскаржуваної постанови, не встановлено.

Виходячи із вищенаведеного, суд не приймає до уваги зазначені в позовній заяві пояснення позивача щодо порушення інспектором відповідача процесуальних правил розгляду справи, оскільки такі пояснення суперечать наведеним вище вимогам нормативних актів та встановленим судом обставинам.

Проаналізувавши вищенаведені законодавчі норми та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що дії працівника Національної поліції щодо винесення оскаржуваної постанови є правомірними, винесена ним оскаржувана постанова є законною і обгрутованою, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв'язку з їх безпідставністю.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.1,3,23,62 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VІІІ, ст.ст.126 ч.1,268,280,287-289, 291,293 КУпАП та керуючись ст.ст.9, 20, 72, 77, 205, 211, 241-246, 286, п.15.5 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, третя особа Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №125633/1590 від 27.08.2018 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя Сокирянського

районного суду Г.О. Римлянська