Справа № 702/582/18
Суддя: Діденко Т. І.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/702/18/18
Справа № 702/582/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі головуючого - судді Діденко Т.І., з участю секретаря - Прилуцької О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Жашківському, Маньківському, Монастирищенському, Уманському, Христинівському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель - державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України відділу у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови.

Підставою для позову позивач вважає те, що постановою провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Жашківському, Маньківському, Монастирищенському, Уманському, Христинівського районах Управління з контролю за використанням та охороною земель - державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель (далі державний інспектор) Кучер Л.С. 23 липня 2018 року на підставі протоколу № 263-ДК-/0301П/07/01/-18 від 06 липня 2018 року позивача як керівника ФГ «Вікторія» у його відсутність притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 680 грн. Постанова надійшла йому по пошті 28 липня 2018 року.

Даною постановою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 51-3 КУпАП, в тому, що ФГ «Вікторія», головою якого він є, порушило вимоги земельного законодавства, а сааме - статей 125, 126 ЗК України, що полягає в самовільному зайнятті земельних ділянок: площею 2,3831 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що належала на праві приватної власності громадянці ОСОБА_3 (державний акт НОМЕР_1); площею 3,1624 га з кадастровим номером НОМЕР_3, що належала на праві приватної власності громадянці ОСОБА_4 (державний акт: НОМЕР_4); площею 2,2291 га з кадастровим номером НОМЕР_5, що належала на праві приватної власності громадянці ОСОБА_10 (державний акт НОМЕР_6), вказано, що вказані земельні ділянки знаходяться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Монастирищенського району, за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в масивах (полях) і даним правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду в сумі 14790, яка розрахована у відповідності до Постанови КМУ №963 від 25.07.2007 року.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

Частина перша статті 197-1 КК України дає визначення самовільного зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво, диспозиція якої викладена наступним чином: самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Стаття 53-1 КУпАП визначає самовільне зайняття земельної ділянки, як адміністративне правопорушення, диспозиція якої викладена наступним чином: самовільне зайняття земельної ділянки.

Частиною 2 статті 9 КУпАП (80731-1 ) визначено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці правопорушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином об»єктом як кримінального так і адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері користування земельними ділянками.

Предметом даних правопорушень є самовільно зайняті земельні ділянки.

Об»єктивна сторона як кримінального так і адміністративного правопорушення виражається у самовільному зайнятті чужої земельної ділянки.

Суб»єктивна сторона характеризується прямими умислом.

Таким чином, системний аналіз даних норм права дає право зробити висновок про те, що під самовільним зайняттям земельної ділянки, як кримінально караним діянням, передбаченим ч. 1 ст. 197-1 КК України, необхідно розуміти лише фактичне заволодіння та (або) користування чужою земельною ділянкою, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб і є злочином із матеріальним складом, який вважається закінченим з того моменту, коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію (освоєння), завдавши цим власнику земельної ділянки або її законному володільцю значної шкоди. Кількісний аспект цієї кримінально утворюючої ознаки, яка дає змогу відмежувати злочинне самовільне зайняття земельної ділянки від відповідного адміністративного проступку (ст. 53-1 КУпАП), визначений у примітці до ст. 197-1 КК України: шкода визнається значною, якщо вона у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

З постанови вбачається, що дані земельні ділянки належали ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у зв»язку із смертю власника.

Вказані у постанові земельні ділянки державі не належали і у державну власність не повертались, ніхто із спадкоємців для прийняття спадщини до нотаріусів не звертався, органи місцевого самоврядування із заявою про визнання спадщини відумерлою та визнання їх безхазяйними до суду не звертались, тому вказані земельні є безхазяйними і не можуть бути предметом правопорушень, передбачених статтею 197-1 КК України та статтею 53-1 КУпАП.

Відсутність власника земельної ділянки у особі органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб та їх спадкоємців свідчить про відсутність суспільних відносин у виді порушення права власності чи будь-якого іншого права, що в свою чергу свідчить про відсутність об»єкта даного правопорушення. Про відсутність складу даного правопорушення свідчить також і відсутність такої ознаки даного правопорушення, як самовільне зайняття чужої земельної ділянки.

Оскільки ч.2 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності, то є всі підстави визначити, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 53-1 КУпАП також є правопорушенням із матеріальним складом, який відрізняється від кримінально караного правопорушення тільки розміром шкоди, завданої власнику.

Крім того, вказані земельні ділянки не мають ідентичних ознак, крім кадастрового номеру, оскільки їх межі не визначені в натурі, не встановлені межові знаки, межові знаки нікому не передавались, тому відсутній умисел на вчинення даного правопорушення, що є необхідною умовою для кваліфікації суб»єктивної сторони правопорушення.

При постановленні рішення про накладення адміністративного стягнення державний інспектор при визначенні розміру шкоди посилається на постанову КМУ № 963 від 25.07.2007, якою затверджено методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

Ця Методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - розмір шкоди).

Державним інспектором всупереч вимогам Методики, яка визначає кому може бути заподіяна шкода, а саме: державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам визначено шкоду у розмірі 14790 грн., однак не визначено кому конкретно заподіяно шкоду, а це означає, що відсутня конкретна особа - юридична чи фізична, якій завдана шкода.

Відсутність шкоди, завданої власнику, виключає будь-яку юридичну відповідальність.

Крім того, вважає, що у даній справі відсутній також суб'єкт правопорушення, оскільки в описово-мотивувальній частині оскаржуваної постанови правопорушення, передбачено статтею 53-1 КУпАП, вчинено юридичною особою - ФГ «Вікторія», в резолютивній частині даної постанови вказано, що «...Визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачене статтею 53-1 КУпАП...», тобто визнано винним його, ОСОБА_1, як фізичну особу - громадянина.

Таким чином, відсутність об'єкта, об'єктивної, суб'єкта та субєктивної сторони правопорушення означає відсутність складу правопорушення, а тому з цих підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Законом України N 963-ІУ від 9 червня 2003 року «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2003, N 39, ст.350) ( Із змінами, внесеними згідно із Законами N 271-VI (271-17 ) від 15.04.2008, ВВР, 2008, N24, ст.237 N509-VI (509-17 ) від 16.09.2008, ВВР, 2008, N 48, ст.358 N 1708-VI (1708-17 ) від 05.11.2009, ВВР, 2010, N5, ст.44 N 4444-РІ ( 4444-17 ) від 23.02.2012, ВВР, 2012, N 49, ст.555) у структурі Головних управлінь Держгеокадастру в областях введено посаду державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Відповідно до ст. 10 цього Закону Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, серед іншого, мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

Відповідно до ст. 244 КУпАП, яка визначає суб'єкта розгляду протоколів про адміністративні правопорушення - це Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства у сфері використання та охорони земель і порядку та умов ведення насінництва та розсадництва, правил технічної експлуатації самохідних сільськогосподарських машин і правил техніки безпеки під час їх експлуатації (статті 52 - 53-4, 54-56, 104-1, 108 та 188-5).

Від імені зазначеного органу розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

1) Головний державний інспектор сільського господарства України - штраф на громадян до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) головні державні інспектори сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, їх заступники - штраф на громадян до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) старші державні інспектори сільського господарства, державні інспектори сільського господарства - штраф на громадян до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (Стаття 244 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2342-ІІІ (2342-14) від 05.04.2001; в редакції Законів N 586-VI ( 586-17 ) від 24.09.2008, N 5462-УІ ( 5462-17 ) від 16.10.2012), яка не змінена і діє на даний час.

Таким чином, має місце конкуренція норм права - ЗУ «Про державний контроль за використання та охороною земель» та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Оскільки ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено тільки право державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на розгляд протоколів про адміністративні правопорушення у сфері порушення використання та охорони земель і не вказано порядок їх розгляду та міри стягнення, які вони можуть застосовувати до адмінправопорушників, а КУпАП визначає як порядок так і встановлює санкції за правопорушення у даній сфері, то, при конкуренції норм права, до даних правовідносин необхідно застосовувати положення саме КУпАП, а не норми ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель». Більше того, ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» взагалі не передбачено за які правопорушення і якими статтями КУпАП державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель має право розглядати протоколи про адміністративні правопорушення та застосовувати адміністративні стягнення, тому і за таких обставин при конкуренції норпм права повинні застосовуватись положення КУпАП, а не ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» .

Оскільки ст.244 КУпАП визначає суб'єктів на право розгляду протоколів про адміністративні правопорушення, а саме старших державних інспекторів сільського господарства та державних інспекторів сільського господарства, то державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель не можуть бути суб'єктами розгляду протоколів про адміністративні правопорушення у сфері порушення використання та охорони земель, тому оскаржувана постанова винесена не уповноваженою особою, а відтак є незаконною і підлягає скасуванню.

Крім того, державний інспектор поєднав у собі особу, яка склала адміністративний протокол, тобто особу, яка обвинувачує у вчиненні адміністративного правопорушення іншу особу, так і особу, яка розглядає даний протокол, тобто особу, яка приймає рішення у справі, що повністю суперечить принципу змагальності сторін, передбаченого ст. 129 Конституції України.

При складанні постанови державний інспектор послався на статтю 238-1 КУпАП, яка виключена і на даний час не діє, що є також підставою для скасування постанови.

Відповідно п.3 ч.2 ст.288 КУпАП постанова іншого органу може бути оскаржена у вищестоящий орган або до суду, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Врегулювати спір у досудовому порядку немає можливості.

Керуючись ст.197-1 КК України, ст. 19, ч. 2 ст. 20 КАС України, ст. 53-1, 244, 288, 293 КУпАП позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Жашківському, Маньківському, Монастирищенському, Уманському, Христинівському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель - державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Кучер Л.С. № 263-ДК-/0343По/08/01/-18 від 23 липня 2018 року, прийняту за результатами розгляду протоколу № 263-ДК-/0301ГТ/07/01 /-18 від 06 липня 2018 року як незаконну у зв»язку із відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просить визнати оскаржувану постанову протиправною та скасувати її, про що подав заяву.

Представник відповідача Кучер Л.С. підтримала відзив на позов. У відзиві просить відмовити у задоволенні позиву, посилаючись на те, що відповідно до вимог Земельного кодексу України, Законів України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Про охорону земель» у зв'язку з розглядом листа Монастирищенської районної державної адміністрації від 07.06.2018 вх № 3730/0/1-18, який надійшов до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельних ділянок (площею 2,3831 га з кадастровим номером НОМЕР_5, що належала на праві приватної власності громадянці ОСОБА_3 (державний акт НОМЕР_1); площею 3,1624 га з кадастровим номером НОМЕР_3, що належала на праві приватної власності громадянці ОСОБА_4 (державний акт НОМЕР_4); площею 2,2291 га з кадастровим номером НОМЕР_5, що належала на праві приватної власності громадянці ОСОБА_10 (державний акт НОМЕР_6). Дані земельні ділянки знаходяться в адміністративних межах Петрівської сільської ради Монастирищенського району, за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в масивах (полях). Наказом Головного управління від 03.07.2018 №263-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель Черкаської області - провідному спеціалісту відділу контролю за використанням за охороною земель у Жашківському, Маньківському, Монастирищенському, Уманському, Христинівському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Кучер Людмилі Сергіївні доручено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки використання земель в адміністративних межах Петрівської сільської ради Монастирищенського району.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктами - земельних ділянок від 03.07.2018 № 263- ДК/504/АГ1/09/01-18, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Кучер Людмилою Сергіївною, з участю сільського голови с. Петрівки ОСОБА_7 та секретаря Петрівської сільської ради ОСОБА_8 виявлено порушення вимог земельного законодавства, а саме статей 125, 126 Земельного кодексу України, що полягає в самовільному зайнятті земельних ділянок ФГ «Вікторія», головою якого є ОСОБА_1. При здійсненні перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства головою ФГ «Вікторія» ОСОБА_1 не надано жодних документів чи пояснень, які могли б свідчити про відсутність факту самовільного зайняття земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 211 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, як самовільне зайняття земельних ділянок.

Статями 125, 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Проте, право користування (оренди) на земельні ділянки щодо яких здійснювалась перевірка, за ОСОБА_1 не зареєстроване.

Також, стосовно посилання на те, що під час винесення постанови на підставі протоколу № 263-ДК/0301П/07/01 /-18 складення акту перевірки та актів обстеження не було повідомлено керівника ФГ «Вікторія» державний інспектор повідомляє, що на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення № 263-ДК/0049/04/01 /- 18 від 06.07.2018 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться о 12 год. 00 хв. "16" липня 2018 року в приміщенні Відділу у Монастирищснському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та було йому вручено 10.07.2018.

Голова ФГ «Вікторія» ОСОБА_1 звернувся особисто з проханням перенести розгляд справи про адміністративне правопорушення на іншу дату, в зв'язку з терміновим відрядженням, але на визначену дату він не з'явився. Це підтверджується його підписом на повідомлені. Жоден чинний нормативно-правовий акт, який регулює спірні правовідносини, не містить застережень щодо обов'язкового повідомлення суб'єкта господарювання чи уповноважених ним осіб про здійснення перевірки за використанням земельної ділянки чи щодо обов'язкової присутності цих осіб при здійсненні перевірки. Даного висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд під час перегляду постанови Черкаського окружного адміністративного суду № 823/ 1385/17.

Враховуючи, що голова ФГ «Вікторія» ОСОБА_1 не з'явився для дачі пояснень, було винесено постанову № 263- ДК/0343По/08/01 /-1 8 від 23.07.2018 про адміністративне правопорушення, яким виявлено правопорушення та заподіяну матеріальну шкоду (збитки) державі та встановлена відповідальність за вчинене правопорушення статтями 53-1, кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.211 Земельного кодексу України, а також статтями 24, 33, 276-278, 283, п.1 ч.1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення та здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, яка становить 14790 грн.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 910-р забезпечується здійснення Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру" функцій і повноважень Державної інспекції сільського господарства, що припиняється, із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів.

Згідно підпункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Головне управління у своїй діяльності керується Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308. Згідно з яким, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

Статтею 187 Земельного кодексу України визначено, що контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Відповідно до статті 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі визначенні статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Згідно статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Порядок перевірки та повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель врегульовано Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Таким чином, вона як державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, як посадова особа Головного управління, вправі вчиняти відповідні дії щодо здійснення перевірки дотримання вимог земельного законодавства та діяла виключно у відповідності, на підставі і в межах, визначених чинним законодавством України та провела перевірку, яка відповідає вимогам чинного законодавства. Державний інспектор вважає позов ОСОБА_1 необгрунтованим, посилаючись на ст. 49, 51, 69-71, 94, 164 і 167 КАС України, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки:

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач просить задоволити його позовні вимог про визнання оскаржуваної постанови протиправною та скасувати її у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, проте позивач не довів ті обставини, на які він посилався, не надав суду належних доказів того, що використовує земельні ділянки кадастрові номера НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_5 за наявності відповідного дозволу.

Дослідивши оскаржувану постанову суд встановив, що із даних оскажуваної постанови не вбачається кому заподіяна шкода в розмірі 14790 грн., ким вчинене правопорушення, на кого накладене адміністративне стягнення.

В фабулі правопорушення вказано, що ФГ «Вікторія», головою якого є ОСОБА_9, порушило вимоги земельного законодавства… В тексті постанови вказано, що порушення вчинене ФГ «Вікторія», а не посадовою особою. Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 як на фізичну особу, проте, відсутні докази про вчинення правопорушення ОСОБА_1 як фізичною особою. На дану обставину вказує і позивач в тексті позовної заяви, позивач в тексті позовної заяви вказує також на те, що при складанні постанови державний інспектор керувався на ст.238-1 КУпАП, яка виключена і на даний час не діє, що є також підставою для скасування постанови. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з цих підстав та в цій частині.

Керуючись ст. 53-1, 247, 283, 293 КУпАП; ст. 8-10, 72, 77, 90, 210, 211, 241-246, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задоволити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 23.07.2018 № 263-ДК/0343По/08/01/-18, яка винесена Кучер Л.С. - провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Жашківському, Маньківському, Монастирищенському, Уманському, Христинівському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України відділу у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І.Діденко