Справа № 826/10675/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 жовтня 2018 року № 826/10675/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія-ВР"

(02125, м. Київ, вул. Старосільська, 1)

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655,

м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

від 07.05.2018 р.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія-ВР" (надалі – Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі – Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 07.05.2018 року №, 07.05.2018 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 25.09.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання на 26.07.2018 р.

В судовому засіданні 26.07.2018 р. Судом закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового засідання на 10.09.2018 р.

Представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справ в письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено Контролюючим органом із порушенням чинного законодавства України, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм податкового законодавства, а тому, підлягають скасуванню.

Представник Відповідача проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, які аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки.

В судовому засіданні 10.09.2018 р. Судом прийнято рішення про розгляд справи в письмовому провадженні у відповідності до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Співробітниками Головного управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Будівельна компанія-ВР" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., валютного за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 17.04.2018 р. №239/26-15-14-01-05/38013854 (надалі – Акт перевірки).

В Акті перевірки Контролюючим органом встановлено наступні порушення: п. 189.1. ст.189, п. 198.5, ст. 198 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755- VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість що підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 5786981 грн., в тому числі за червень 2015 року у сумі 64293 грн., серпень 2015 року у сумі 73401грн., вересень 2015 року у сумі 178230 грн., жовтень 2015 року у сумі 214049грн., листопад 2015 року у сумі 492099грн., грудень 2015 року у сумі 284340 грн., лютий 2016 року у сумі 107650грн., квітень 2016 року у сумі 201214 грн., травень 2016 року у сумі 337148 грн., червень 2016 року у сумі 431651 грн., липень 2016 року у сумі 461605 грн., серпень 2016 року у сумі 267037 грн., вересень 2016 року у сумі 427326 грн., жовтень 2016 року 217331 грн., листопад 2016 року у сумі 514814 грн., грудень 2016 року у сумі 460845 грн., жовтень 2017 року у сумі 998694 грн., грудень 2017 року у сумі 55254 грн.; п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України №2464-VI від 08.07.2010р. "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та п. 1 р. 3 Наказу Міндоходів №454 від 19.09.2013р. "Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"; пп. 267.6.4 п. 267.6. ст.267 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами і доповненнями, щодо несвоєчасного подання звітності з транспортного податку за 2017 рік до ДПІ у Дніпровському районі м. Києва.

На підставі висновків Акту перевірки Контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.05.2018 р.: №, яким збільшено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 7233726,00 грн., в тому числі за податковим зобов’язанням в сумі 5786981,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1446745,00 грн.; № штрафні санкції 510 грн.

Позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті Відповідачем з порушенням вимог законодавства, а тому звернувся до Суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №, Суд зазначає наступне.

Як вбачається з Акту перевірки, Контролюючим органом зроблено висновок про несвоєчасне подання податкової декларації з транспортного податку у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві за 2017 р., чим порушено пп. 267.6.4 п. 267.6. ст.267 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (надалі – ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Приписи п. п. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до п. п. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

При цьому згідно з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з пп. 267.6.4 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму Податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об'єкта оподаткування декларацію.

Пунктом 24 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 №1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 №1371), встановлено, що реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи. При цьому в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) фізичної особи (для внутрішньо переміщених осіб - місце проживання на підставі відповідних документів) або місцезнаходження та стоянки юридичної особи, за якою реєструється транспортний засіб.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об'єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, декларація юридичною особою - платником подається протягом місяця з дня виникнення права власності на такий об'єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт (пп. 267.6.4 ПК України).

Як вбачається з Акту перевірки, що Позивачем придбано транспортні засоби: AUDI А6, рік випуску 2016, об’єм циліндрів двигуна 2967 см3, дата реєстрації транспортного засобу 14.03.2017 р.; Wolksvagen Touareg 3.0 V ТDІ, рік випуску 2016, об’єм циліндрів двигуна 2967 см3, дата реєстрації транспортного засобу 23.03.2017 р.

Суд не погоджується з твердженнями Контролюючого органу про те, що Позивач повинен був подати декларацію з транспортного податку 20.02.2017 р., оскільки права власності на вищезазначені автомобілі виникли в березні 2017 р.

Крім того, з Акту перевірки вбачається, що Позивачем подано до Контролюючого органу декларацію з транспортного податку 20.02.2018 р. №, річну за 2017 р.

В даному випадку Позивачем в річній декларації за 2017 р. відображено дані про придбання транспортних засобів, а отже підстави для застосування штрафних санкцій є безпідставними.

З аналізу матеріалів справи на норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №, Суд зазначає наступне.

В Акті перевірки зазначено, що до перевірки не було надано заявки на перевезення вантажів, товарно-транспортні накладні (за липень, серпень, вересень 2017 року), а також пояснення та документальне підтвердження щодо причин невідповідності обсягів використаного та списаного в бухгалтерському обліку ТОВ "Будівельна компанія-ВР" пального, невідповідності державних номерів реєстрації транспортних засобів зазначених в реєстрах перевезення вантажів вантажними автомобілями та актах списання паливно-мастильних матеріалів про що було складено акт надання документів не в повному обсязі від 26.03.2018 №374/1/26-15-14-01-05.

Між Позивачем (Замовник), з однієї сторони, та ТОВ "Науково – виробниче об’єднання "ПРОМВПРОВАДЖЕННЯ" (Виконавець), з іншої сторони, укладено Договір №10/08-1 перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.08.2013 р. (надалі – Договір №10/08-1).

У відповідності до п. 1.1, п. 1.2, п. 2.1 – п. 2.5, п. 3.2 Договору №10/08-1, Перевізник за умовами даного Договору зобов'язується приймати і доставляти до пунктів призначення за маршрутом, визначеним Замовником, вантаж, який останній надає Виконавця до перевезення, а Замовник зобов'язується сплачувати Виконавцю провізну плату у розмірі та порядку, визначеному даним Договором. Виконавець здійснює перевезення на підставі погоджених Сторонами заявок, які Замовник надсилає Виконавцю поштою, електронною поштою або усно за допомогою телефонного дзвінка. Перевезення вантажу автомобільним транспортом здійснюється за договірними цінами. Вартість Послуг, які надає Виконавець Замовнику, вказується в актах виконаних робіт. Загальна сума договору складає суму, зазначену в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) до даного договору. Звірка по грошовій заборгованості між Виконавцем та Замовником здійснюється у випадку необхідності та за ініціативою однієї зі Сторін, із обов'язковим складанням акту. Факт надання послуг оформлюється актом приймання - передачі послуг, який надається Виконавцем Замовнику протягом трьох днів з моменту надання послуги, але не пізніше третього банківського дня наступного місяця. Замовник сплачує вартість послуг в безготівковому порядку па поточний рахунок Виконавця протягом трьох банківських днів з моменту подання акту виконаних робіт. Обов’язки Замовника: своєчасно здійснювати платежі за надані виконавцем послуги на умовах цього Договору. Погоджувати маршрут руху автомобільного транспорту Виконавця. У відповідності до технічних можливостей автомобілів Виконавця забезпечити належний стан під’їзних шляхів до місця завантаження та розвантаження. Власними силами здійснювати завантаження та розвантаження. Забезпечувати автомобільні транспорти Виконавця, якими надані послуги, паливо-мастильними матеріалами.

В підтвердження виконання умов Договору Позивачем надано Суду наступні документи:

Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): №30011 від 30.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 38530,45 грн., №14021 від 14.02.2015 р. на загальну суму з ПДВ 53172,00 грн., №14022 від 14.02.2015 р. на загальну суму з ПДВ 125879,00 грн., №280215 від 28.02.2015 р. на загальну суму з ПДВ 94233,81 грн., №2802150 від 28.02.2015 р. на загальну суму з ПДВ 108954,00 грн., №16031 від 16.03.2015 р. на загальну суму з ПДВ 90459,00 грн., №31038 від 31.03.2015 р. на загальну суму з ПДВ 234336,80 грн., №31038 від 31.03.2015 р. на загальну суму з ПДВ 234336,80 грн., №09041 від 09.04.2015 р. на загальну суму з ПДВ 81813,24 грн., №24041 від 24.04.2015 р. на загальну суму з ПДВ 74891,64 грн., №12051 від 12.05.2015 р. на загальну суму з ПДВ 36805,40 грн., №17071 від 17.07.2015 р. на загальну суму з ПДВ 3600,00 грн., №310715 від 31.07.2015 р. на загальну суму з ПДВ 10476,00 грн., №310810 від 31.08.2015 р. на загальну суму з ПДВ 45690,00 грн., №07081 від 07.08.2015 р. на загальну суму з ПДВ 44442,00 грн., №300915 від 30.09.2015 р. на загальну суму з ПДВ 114895,40 грн., №300914 від 30.09.2015 р. на загальну суму з ПДВ 139468,50 грн., №31109 від 31.10.2015 р. на загальну суму з ПДВ 13824,00 грн., №311010 від 31.10.2015 р. на загальну суму з ПДВ 461725,48 грн., №311011 від 31.10.2015 р. на загальну суму з ПДВ 68742,00 грн., №301121 від 30.11.2015 р. на загальну суму з ПДВ 47196,00 грн., №301122 від 30.11.2015 р. на загальну суму з ПДВ 792321,11 грн., №311218 від 31.12.2015 р. на загальну суму з ПДВ 1084684,22 грн., №20011 від 20.01.2016 р. на загальну суму з ПДВ 6930,00 грн., №25021 від 25.02.2016 р. на загальну суму з ПДВ 14188,80 грн., №310316 від 31.03.2016 р. на загальну суму з ПДВ 424584,09 грн., №30048 від 30.04.2016 р. на загальну суму з ПДВ 312694,17 грн., №300916 від 30.09.2016 р. на загальну суму з ПДВ 24840,00 грн., №310515 від 31.05.2016 р. на загальну суму з ПДВ 13662,00 грн., №300616 від 30.06.2016 р. на загальну суму з ПДВ 592733,92 грн., №10720 від 31.07.2016 р. на загальну суму з ПДВ 394278,25 грн., №31088 від 31.08.2016 р. на загальну суму з ПДВ 553962,12 грн., №300916 від 30.09.2016 р. на загальну суму з ПДВ 263729,88 грн., №311016 від 31.10.2016 р. на загальну суму з ПДВ 82759,60 грн., №25114 від 25.11.2016 р. на загальну суму з ПДВ 157990,45 грн., №25 від 31.01.2017 р. на загальну суму з ПДВ 182194,30 грн., №127 від 02.02.2017 р. на загальну суму з ПДВ 167418,68 грн., №151 від 28.02.2017 р. на загальну суму з ПДВ 220348,20 грн., №234 від 31.03.2017 р. на загальну суму з ПДВ 689956,13 грн., №361 від 27.04.2017 р. на загальну суму з ПДВ 836454,23 грн., №591 від 30.05.2017 р. на загальну суму з ПДВ 285053,38 грн., №796 від 30.06.2017 р. на загальну суму з ПДВ 110168,00 грн., №981 від 31.07.2017 р. на загальну суму з ПДВ 162827,90 грн., №1120 від 31.08.2017 р. на загальну суму з ПДВ 21833,50 грн., №1259 від 30.09.2017 р. на загальну суму з ПДВ 93704,00 грн., №1260 від 30.09.2017 р. на загальну суму з ПДВ 23374,00 грн., №1396 від 31.10.2017 р. на загальну суму з ПДВ 17693,00 грн., №1581 від 30.11.2017 р. на загальну суму з ПДВ 23700,00 грн., №1711 від 30.12.2017 р. на загальну суму з ПДВ 26353,33 грн.; Реєстри перевезення автомобілями ТОВ "Науково – виробниче об’єднання "ПРОМВПРОВАДЖЕННЯ" для ТОВ "Будівельна компанія-ВР": у січні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 38530,45 грн., у лютому 2015 р. на загальну суму з ПДВ 53172,00 грн., у лютому 2015 р. на загальну суму з ПДВ 125879,00 грн., у лютому 2015 р. на загальну суму з ПДВ 94233,81 грн., у лютому 2015 р. на загальну суму з ПДВ 108954,00 грн., у березні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 90459,00 грн., у березні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 234336,80 грн., у березні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 234336,80 грн., у квітні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 81813,24 грн., у квітні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 74891,64 грн., у травні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 36805,40 грн., у липні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 10476,00 грн., у серпні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 45690,00 грн., у серпні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 45690,00 грн., у вересні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 114895,40 грн., у вересні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 104670,00 грн., у вересні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 34798,50 грн., у жовтні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 13824,00 грн., у жовтні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 148248,30 грн., у жовтні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 313477,18 грн., у жовтні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 68742,00 грн., у листопаді 2015 р. на загальну суму з ПДВ 47196,00 грн., у листопаді 2015 р. на загальну суму з ПДВ 792321,11 грн., у грудні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 116431,60 грн., у грудні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 187328,04 грн., у грудні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 39948,16 грн., 2536,00 грн., у грудні 2015 р. на загальну суму з ПДВ 416764,30 грн., у січні 2016 р. на загальну суму з ПДВ 6930,00 грн., у лютому 2016 р. на загальну суму з ПДВ 14188,80 грн., у березні 2016 р. на загальну суму з ПДВ 424584,09 грн., у квітні 2016 р. на загальну суму з ПДВ 312694,17 грн., у вересні 2016 р. на загальну суму з ПДВ 19440,00 грн., 5400,00 грн., у травні 2016 р. на загальну суму з ПДВ 13662,00 грн., у червні 2016 р. на загальну суму з ПДВ 592733,92 грн., у липні 2016 р. на загальну суму з ПДВ 394278,25 грн., у серпні 2016 р. на загальну суму з ПДВ 553962,12 грн., у вересні 2016 р. на загальну суму з ПДВ 263729,88 грн., у жовтні 2016 р. на загальну суму з ПДВ 82759,60 грн., у листопаді 2016 р. на загальну суму з ПДВ 157990,45 грн., у січні 2017 р. на загальну суму з ПДВ 182194,30 грн., у лютому 2017 р. на загальну суму з ПДВ 167418,68 грн., у лютому 2017 р. на загальну суму з ПДВ 220348,20 грн., у березні 2017 р. на загальну суму з ПДВ 689956,13 грн., у квітні 2017 р. на загальну суму з ПДВ 836454,23 грн., у травні 2017 р. на загальну суму з ПДВ 285053,38 грн., у червні 2017 р. на загальну суму з ПДВ 110168,00 грн., у вересні 2017 р. на загальну суму з ПДВ 93704,00 грн., у вересні 2017 р. на загальну суму з ПДВ 23374,00 грн., у жовтні 2017 р. на загальну суму з ПДВ 17693,00 грн., у листопаді 2017 р. на загальну суму з ПДВ 23700,00 грн., у грудні 2017 р. на загальну суму з ПДВ 26353,33 грн., Акти списання ПММ: за вересень 2017 р. про використання 339545 л. диз. палива, за грудень 2016 р. про використання 156750 л. диз. палива, за листопад 2016 р. про використання 189270 л. диз. палива, за жовтень 2016 р. про використання 76310 л. диз. палива, за вересень 2016 р. про використання 164230 л. диз. палива, за серпень 2016 р. про використання 107850 л. диз. палива, за липень 2016 р. про використання 184790 л. диз. палива, за червень 2016 р. про використання 171290 л. диз. палива, за травень 2016 р. про використання 138630 л. диз. палива, за квітень 2016 р. про використання 85550 л. диз. палива, за лютий 2016 р. про використання 52410 л. диз. палива, за грудень 2015 р. про використання 133870 л. диз. палива, за листопад 2015 р. про використання 202510 л. диз. палива, за вересень 2015 р. про використання 72510 л. диз. палива, за серпень 2015 р. про використання 26730 л. диз. палива, за червень 2015 р. про використання 22480 л. диз. палива; Заправочні відомості: за вересень 2017 р.: 3580 диз. паливо, 4880 диз. Паливо, 3630 диз. паливо, 3590 диз. паливо, 3490 диз. паливо, 3460 диз. паливо, 4750 диз. паливо, 3690 диз. паливо, 4750 диз. паливо, 3470 диз. паливо, 3480 диз. паливо, 4980 диз. паливо, 4700 диз. паливо, 4620 диз. паливо, 4930 диз. паливо, 4690 диз. паливо, 4730 диз. паливо, 3530 диз. паливо, 3540 диз. паливо, 3770 диз. паливо, 3590 диз. паливо, 4070 диз. паливо, 4800 диз. паливо, 4870 диз. паливо, 4220 диз. паливо, 3980 диз. паливо, 3530 диз. паливо, 3530 диз. паливо, серпень 2017 р.: 3690 диз. паливо, 3490 диз. паливо, 3590 диз. паливо, 4770 диз. паливо, 3790 диз. паливо, 5080 диз. паливо, 4260 диз. паливо, 3790 диз. паливо, 4760 диз. паливо, 4100 диз. паливо, 4150 диз. паливо, 3890 диз. паливо, 4410 диз. паливо, 4210 диз. паливо, 4110 диз. паливо, 4910 диз. паливо, 4970 диз. паливо, 4480 диз. паливо, 4190 диз. паливо, 4810 диз. паливо, 3610 диз. паливо, 4350 диз. паливо, 3690 диз. паливо, 4610 диз. паливо, 3820 диз. паливо, 4580 диз. паливо, 3810 диз. паливо, за липень 2017 р.: 3925 диз. паливо, 4075 диз. паливо, 4205 диз. паливо, 4075 диз. паливо, 4225 диз. паливо, 4005 диз. паливо, 4045 диз. паливо, 4085 диз. паливо, 4175 диз. паливо, 4045 диз. паливо, 4075 диз. паливо, 4015 диз. паливо, 3895 диз. паливо, 4095 диз. паливо, 4255 диз. паливо, 4045 диз. паливо, 4245 диз. паливо, 4135 диз. паливо, 4135 диз. паливо, 4045 диз. паливо, 4075 диз. паливо, 3895 диз. паливо, 4375 диз. паливо, 4155 диз. паливо, 4025 диз. паливо, 4205 диз. паливо, 4245 диз. паливо, за грудень 2016 р.: 5840 диз. паливо, 6020 диз. паливо, 5780 диз. паливо, 6130 диз. паливо, 6050 диз. паливо, 6120 диз. паливо, 6130 диз. паливо, 6070 диз. паливо, 6110 диз. паливо, 5750 диз. паливо, 6230 диз. паливо, 5990 диз. паливо, 6000 диз. паливо, 6020 диз. паливо, 6160 диз. паливо, 6100 диз. паливо, 6060 диз. паливо, 6110 диз. паливо, 5920 диз. паливо, 6030 диз. паливо, 6180 диз. паливо, 6060 диз. паливо, 6080 диз. паливо, 5900 диз. паливо, 5960 диз. паливо, 5950 диз. паливо, за листопад 2016 р.: 6140 диз. паливо, 6060 диз. паливо, 6140 диз. паливо, 6250 диз. паливо, 6200 диз. паливо, 6190 диз. паливо, 6110 диз. паливо, 6110 диз. паливо, 6090 диз. паливо, 6080 диз. паливо, 6280 диз. паливо, 5760 диз. паливо, 6150 диз. паливо, 5850 диз. паливо, 6250 диз. паливо, 6120 диз. паливо, 5920 диз. паливо, 6330 диз. паливо, 6070 диз. паливо, 6060 диз. паливо, 5980 диз. паливо, 6250 диз. паливо, 6120 диз. паливо, 6110 диз. паливо, 6120 диз. паливо, 6230 диз. паливо, 5890 диз. паливо, 6230 диз. паливо, 6230 диз. паливо, 6050 диз. паливо, 5910 диз. паливо, за жовтень 2016 р.: 5580 диз. паливо, 5020 диз. паливо, 5630 диз. паливо, 5470 диз. паливо, 5760 диз. паливо, 5640 диз. паливо, 5130 диз. паливо, 5440 диз. паливо, 5470 диз. паливо, 5630 диз. паливо, 5320 диз. паливо, 5700 диз. паливо, 5180 диз. паливо, 5340 диз. паливо, за вересень 2016 р.: 5930 диз. паливо, 6110 диз. паливо, 5830 диз. паливо, 5750 диз. паливо, 5900 диз. паливо, 5770 диз. паливо, 5890 диз. паливо, 5720 диз. паливо, 6010 диз. паливо, 5840 диз. паливо, 5720 диз. паливо, 5780 диз. паливо, 5790 диз. паливо, 5920 диз. паливо, 6120 диз. паливо, 5740 диз. паливо, 6100 диз. паливо, 6080 диз. паливо, 6020 диз. паливо, 5910 диз. паливо, 5180 диз. паливо, 5930 диз. паливо, 5840 диз. паливо, 5630 диз. паливо, 5830 диз. паливо, 6120 диз. паливо, 5750 диз. паливо, 6020 диз. паливо, за серпень 2016 р.: 6100 диз. паливо, 6110 диз. паливо, 6230 диз. паливо, 6110 диз. паливо, 5940 диз. паливо, 5920 диз. паливо, 6010 диз. паливо, 5610 диз. паливо, 5640 диз. паливо, 6090 диз. паливо, 6340 диз. паливо, 5910 диз. паливо, 6080 диз. паливо, 6100 диз. паливо, 6020 диз. паливо, 5650 диз. паливо, 5770 диз. паливо, 6220 диз. паливо, за липень 2016 р.: 6050 диз. паливо, 5960 диз. паливо, 5800 диз. паливо, 5830 диз. паливо, 5610 диз. паливо, 5900 диз. паливо, 5730 диз. паливо, 5770 диз. паливо, 5990 диз. паливо, 6030 диз. паливо, 5830 диз. паливо, 5890 диз. паливо, 5830 диз. паливо, 5100 диз. паливо, 5780 диз. паливо, 5900 диз. паливо, 5890 диз. паливо, 6010 диз. паливо, 5250 диз. паливо, 5900 диз. паливо, 5940 диз. паливо, 5900 диз. паливо, 6050 диз. паливо, 5910 диз. паливо, 4660 диз. паливо, 5860 диз. паливо, 5910 диз. паливо, 5670 диз. паливо, 5950 диз. паливо, 6100 диз. паливо, за червень 2016 р.: 5790 диз. паливо, 5940 диз. паливо, 5870 диз. паливо, 6160 диз. паливо, 5940 диз. паливо, 6000 диз. паливо, 5970 диз. паливо, 6030 диз. паливо, 5930 диз. паливо, 5810 диз. паливо, 5750 диз. паливо, 5860 диз. паливо, 5680 диз. паливо, 6080 диз. паливо, 5690 диз. паливо, 5880 диз. паливо, 5850 диз. паливо, 5700 диз. паливо, 5990 диз. паливо, 6110 диз. паливо, 5970 диз. паливо, 6070 диз. паливо, 5970 диз. паливо, 6020 диз. паливо, 5670 диз. паливо, 5860 диз. паливо, 5650 диз. паливо, 6030 диз. паливо, 6020 диз. паливо, за травень 2016 р.: 5220 диз. паливо, 5170 диз. паливо, 5390 диз. паливо, 5060 диз. паливо, 5150 диз. паливо, 5070 диз. паливо, 5070 диз. паливо, 5400 диз. паливо, 4890 диз. паливо, 5120 диз. паливо, 4960 диз. паливо, 5170 диз. паливо, 5010 диз. паливо, 5030 диз. паливо, 5280 диз. паливо, 4670 диз. паливо, 5080 диз. паливо, 5140 диз. паливо, 5460 диз. паливо, 4730 диз. паливо, 4990 диз. паливо, 5350 диз. паливо, 5000 диз. паливо, 5370 диз. паливо, 5320 диз. паливо, 5300 диз. паливо, 5230 диз. паливо, за квітень 2016 р.: 5220 диз. паливо, 5430 диз. паливо, 5310 диз. паливо, 5550 диз. паливо, 4900 диз. паливо, 5400 диз. паливо, 5350 диз. паливо, 5200 диз. паливо, 5590 диз. паливо, 5400 диз. паливо, 5300 диз. паливо, 5270 диз. паливо, 5330 диз. паливо, 5210 диз. паливо, 5630 диз. паливо, 5460 диз. паливо, за лютий 2016 р.: 4980 диз. паливо, 4960 диз. паливо, 4880 диз. паливо, 5180 диз. паливо, 5150 диз. паливо, 5180 диз. паливо, 5540 диз. паливо, 5430 диз. паливо, 5590 диз. паливо, 5520 диз. паливо, за грудень 2015 р.: 5530 диз. паливо, 5570 диз. паливо, 5430 диз. паливо, 5490 диз. паливо, 5450 диз. паливо, 5660 диз. паливо, 5890 диз. паливо, 5550 диз. паливо, 5530 диз. паливо, 5950 диз. паливо, 5420 диз. паливо, 5860 диз. паливо, 5030 диз. паливо, 5860 диз. паливо, 5950 диз. паливо, 5960 диз. паливо, 5880 диз. паливо, 5810 диз. паливо, 5490 диз. паливо, 5490 диз. паливо, 5380 диз. паливо, 5780 диз. паливо, 5790 диз. паливо, 4120 диз. паливо, за листопад 2015 р.: 4980 диз. паливо, 5560 диз. паливо, 5330 диз. паливо, 5490 диз. паливо, 5240 диз. паливо, 5180 диз. паливо, 5280 диз. паливо, 5650 диз. паливо, 5350 диз. паливо, 5150 диз. паливо, 5270 диз. паливо, 5140 диз. паливо, 5290 диз. паливо, 5460 диз. паливо, 5590 диз. паливо, 5250 диз. паливо, 5170 диз. паливо, 5230 диз. паливо, 5530 диз. паливо, 5240 диз. паливо, 5130 диз. паливо, 5520 диз. паливо, 5210 диз. паливо, 5580 диз. паливо, 5600 диз. паливо, 5460 диз. паливо, 5510 диз. паливо, 5760 диз. паливо, 5650 диз. паливо, 5520 диз. паливо, 5040 диз. паливо, 5660 диз. паливо, 3940 диз. паливо, 5250 диз. паливо, 5410 диз. паливо, 4930 диз. паливо, 5210 диз. паливо, 5750 диз. паливо та інші (за вересень 2015 р., за серпень 2015 р., за червень 2015 р.); видаткові накладні; товарно-транспортні накладні та інші документи, які Судом досліджено та копії залучено до матеріалів справи.

Як вбачається з первинної документації (видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, договорів та інших документів), наданої Позивачем, останнім здійснювалися будівельні роботи (послуги/поставка): ґрунт, щебінь фракції 0-70, асфальт марки В-10, пісок, асфальт марки КЗ-9, сміття, фреза, асфальтний бій, асфальтна крошка, відсів, щебінь фракції 0-40, відсів фракції В 7,5 р1 та фракції В 12.5 р1, асфальт марки А-40 МКА та перевозився вантаж (доставка даного товару) транспортом ТОВ «НВО «Промвпровадження».

Розпорядженнями керівника ТОВ «Будівельна компанія-ВР» від 27.10.2014 року, від 10.08.2013 року запроваджено норми списання палива (без урахування коефіцієнтів) для найманої техніки, а саме, для ТОВ «НВО «Промвпровадження», згідно наданими висновками ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» для виконання транспортних послуг на об'єкті: «Будівництво заводу з виробництва насіння сільськогосподарських культур на території Почуйківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (108 км від м. Києва, 93 км від смт. Рокитне, Рокитнянського р-ну, Київської обл.».

Крім того, згідно висновків ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» №1/17620-1 від 14.03.2013 року, №1/17620-5 від 14.03.2013 року, №1/17620-4 від 14.03.2013 року, №1/23095-3 від 26.01.2016 року, №1/23095-4 від 26.01.2016 року, 1/23095-6 від 26.01.2016 року, 1/23095-7 від 26.01.2016 року, розроблено тимчасову індивідуальну базову лінійну норму витрати палива для сідельного тягача Scania, робочим об'ємом 11705 куб.см, потужністю 280 кВт, 12-ступінчатою коробкою передач, спорядженою масою 8000 кг, власником якого є ТОВ «НВО «Промвпровадження», становить 17,2 літра дизельного палива на 100 км; для автомобіля-самоскида Scania, робочим об'ємом 11705 куб.см, потужністю 265 кВт, 8-ступінчатою коробкою передач, спорядженою масою 13810 кг, власником якого є ТОВ «НВО «Промвпровадження», становить 32,4 літра дизельного палива на 100 км; для автомобіля-самоскида Scania, робочим об'ємом 11705 куб.см, потужністю 280 кВт, 8-сгупінчатою механічно коробкою передач, спорядженою масою 47000 кг, власником якого є ТОВ «НВО «Промвпровадження», становить 34,8 літра дизельного палива на 100 км; для автомобіля-самоскида Volvo FMX 8X4, робочим об'ємом 12777 куб.см, потужністю 309 кВт, 16- ступінчатою механічно коробкою передач, спорядженою масою 16780 кг, користувачем якого є ТОВ «НВО «Промвпровадження», становить 36,8 літра дизельного палива на 100 км тощо.

На підставі вищевказаного, Товариством видано накази «Про встановлення норм витрат паливно-мастильних матеріалів на автотранспорт та дорожньо-будівельну техніку»: №2- ТЗ від 03.01.2017 року разом із коригуючими коефіцієнтами у додатку №1 та №2, наказ №2-ТЗ від 04.01.2016 року разом із коригуючими коефіцієнтами у додатку №1 та №2, наказ №2-ТЗ від 05.01.2015 року разом із коригуючими коефіцієнтами у додатку №1 та №2, відповідно до яких встановлено норми використання паливно-мастильних матеріалів автотранспортом та дорожньо-будівельною технікою, що знаходиться на балансі підприємства, відповідно до наказу Міністерства транспорту України №43 від 10.02.1998 року, ДБН В.2.8.-12-2000, а також встановлено коригуючий коефіцієнт при роботі техніки в зимових умовах згідно додатку №2.

В матеріалах справи міститься оборотно-сальдові відомості за 2015-2017 рр., які підтверджують наявність власної будівельної техніки у Товариства.

Операції по списанню використаного палива також підтверджується актами списання паливно-мастильних матеріалів та заправочними відомостями, які містять всю необхідну інформацію та підписані уповноваженими особами.

В Акті перевірки та у відзиві на позовну заяву Відповідач зазначає, що в ході аналізу даних, які містилися в реєстрах перевезення вантажів вантажними автомобілями (обсяг перевезених вантажів, відстань перевезень, номери державної реєстрації транспортних засобів), товарно-транспортними накладними з даними, які містяться в актах списання паливно-мастильних матеріалів (номери державної реєстрації транспортних засобів, обсяг використаного дизельного пального), було встановлено невідповідність обсягів використаного та списаного в бухгалтерському обліку ТОВ «БК-ВР» пального; було встановлено часткову невідповідність державних номерів реєстрації транспортних засобів зазначених в реєстрах перевезення вантажі вантажними автомобілями та актах списання паливно-мастильних матеріалів (дизельного пального); акти прийому передачі наданих послуг та реєстри перевезених вантажів не містять жодної інформації, щодо обсягу використаного ТОВ «НВО «ПРОМВПРОВАДЖЕННЯ» в рамках виконання Договору №10/08-1 перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.08.2013 р.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Контролюючим органом направлялися запити про встановлення належності транспортних засобів юридичним (фізичним особам) та в Акті перевірки не зазначено, які транспортні засоби не відповідають даним реєстрації транспортних засобів зазначених в реєстрах перевезення вантажі вантажними автомобілями, а отже твердження Відповідача про порушення вимог законодавства в частині щодо не відповідність даних первинної документації є безпідставними та необґрунтованими.

Судом досліджено первинну документацію та встановлено, що в вищезазначених документах зазначено, який товар (послуги) отримувався, всі рядки заповнені належним чином, що в свою чергу свідчить по здійснення господарських взаємовідносинах в межах їх господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними первинними документами, що є свідченням добросовісності Позивача при здійсненні вказаних операцій. Позивачем вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Відповідно до ст. 9 розділу 3 Закону про бухгалтерський облік, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Господарські операції, як зазначено в п.5 ст.9 цього Закону, повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до ст. 11 Закону, на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність.

З аналізу вищезазначених норм закону та матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що Позивачем надано суду переконливі докази правомірності списання палива відбулося, а тому висновки викладені в Акті перевірки є помилковими та викладеними з порушенням норм податкового права.

Відповідно до п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов'язковому з'ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-ХІV (надалі - Закон №996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) (надалі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), "господарські операції" - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Отже, з вищезазначеної норм закону слідує, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Відповідні висновки узгоджуються з позицією Верховного суду України, викладеною в постановах від 22 вересня 2015 року у справах №810/5645/14 та №2а-2717/11/2670. Зокрема, Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України було зазначено, що податкова накладна, яка видається платником податку, що поставляє послуги, на вимогу їх отримувача, є підставою для нарахування податкового кредиту останнього лише за умови здійснення самої господарської операції.

Отже, висновки Відповідача, які ґрунтуються лише на податковій інформації та звітності контрагентів Позивача, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірного договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Контролюючи органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб’єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов’язань тощо).

В рішенні Вищого адміністративного суду України від 07 вересня 2016 року по справі № К/800/31623/15, за змістом якого неприпустимим є притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії, що також підтверджується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка, в свою чергу, для національних судів є «джерелом права».

Пунктом 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків».

Викладені Відповідачем аргументи для збільшення Позивачу податкового зобов'язання з ПДВ є недостатніми, позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту є несправедливим, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, знаходження за заявленою юридичною адресою, тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10, відповідно до якої чинне законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Отже, господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року по справі №816/3144/13-а (№К/9901/507/18).

Суд враховує позицію Верховного суду, висловлену у Постанові суду по справі № К/9901/6704/18 (804/4940/14) від 06.02.2018 р., зокрема, що наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.

За змістом рішення Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2016 року у справі №К/800/3837/16 наголошено на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені інспекцією аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 КАС України. Чинним законодавством України на сторону господарських операцій - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару (послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.

У рішенні в справі "Щокін проти України" (п. 49) ЄСПЛ вказав, що збільшення податковим органом зобов'язання особи з податку безперечно є втручанням до майнових прав заявника, гарантованих статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції. Таке втручання за Конвенцією може бути визнане тільки якщо здійснене на умовах, передбачених законом. Так, у пп. 50-51 згаданого рішення ЄСПЛ зазначає: "Найпершою та найбільш важливою вимогою ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції є те, що будь-яке втручання державних органів у мирне володіння майном повинне бути законним: друге речення першого параграфу наділяє правом позбавляти майна лише "на умовах, передбачених законом" і другий параграф визначає, що Держава має право контролювати використання майна шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, притаманний всім статтям Конвенції. Це поняття (поняття "закону") вимагає, перш за все, щоб заходи, що застосовуються, ґрунтувалися на національному законодавстві. Воно також посилається на якість закону, що застосовується, вимагаючи його доступності для осіб, яких він стосується, точності та передбачуваності в його застосуванні."

Таким чином, будь-які дії, спрямовані на позбавлення особи її майна є незаконними, якщо контролюючі органи діють не у відповідності до закону.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що викладені в Акті перевірки висновок Контролюючого органу про порушення Позивачем є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року по справі №820/4428/17 (№К/9901/51373/18).

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо скасування податкового повідомлення-рішення № є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 4, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія-ВР" (02125, м. Київ, вул. Старосільська, 1; ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 07.05.2018 року №, 07.05.2018 року №.

3. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві (адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ) за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія-ВР" (02125, м. Київ, вул. Старосільська, 1; ) судові витрати в сумі 108513,54 грн. (сто вісім тисяч п’ятсот тринадцять гривень 54 копійки).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук