Справа № 2040/7398/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 жовтня 2018 р. справа № 2040/7398/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (64207, АДРЕСА_1, рнокпп - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Гагаріна, 15, ) про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить суд:

- скасувати рішення ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1;

- зобов'язати Зміївське об'єднанане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити і виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.2 ст.263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 04.06.2018 року позивач звернулась до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з проханням надати рішення щодо грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". 11 серпня 2018 року позивач поштою отримала лист від Пенсійного фонду від 09.08.2018р. №3899/02.1-01/50, яким відповідач повідомив про відмову у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Свою відмову відповідач мотивував тим, що відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та «Порядку обчислення трудового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» затвердженого Постановою КМУ №1191 від 23.11.2011р. для отримання грошової допомоги необхідно мати для чоловіків 35 років, а для жінок -30 років страхового стажу на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років. Позивачу зараховано лише період роботи з 05.10.1985 року по 05.11.1987р. в Морозівській восьмирічній школі де вона працювала викладачем, всього 2 роки і 1 місяць. Період роботи викладачем в Савинській дитячій музичній школі з 01.08.1980р. по 26.08.1985р. та в Балаклійській дитячій музичній школі з: 26.08.1985 по 05.10.1985р та з 05.11.1987р. по 09.06.2018р.(дата призначення пенсії за віком), не зараховано до стажу роботи за вислугу років, так, як зазначені музичні школи належать до позашкільних навчальних закладів. А в переліку позашкільних навчальних закладів відсутня посада викладача. Позивач зазначила, що до виходу на пенсію за віком не отримувала ніякої пенсії, на момент виходу працювала на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років (викладач в Савинській дитячій музичній школі), має необхідний стаж роботи 37 років 10 місяців 8 днів, тому відповідно до чинного законодавства має право на одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що посада викладача хорового класу дитячої музичної школи в якій працювала ОСОБА_1 з 01.08.1980 р. по 26.08.1985 р. та в період з 05.11.1987 р. по теперішній час на посаді викладача хорового класу і класу сольфеджіо, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 не передбачена. Представник відповідача зазначив, що позивач не працювала в загальноосвітній школі, а працює в закладі позашкільної освіти (музичній школі), що виключає можливість при призначенні пенсії за віком виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, з огляду на що позовні вимоги вважає незаконними та безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач звернулась до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з проханням надати рішення щодо грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 09.08.2018р. №3899/02.1-01/50, на звернення позивача від 30.07.2018 року повідомлено, що з 09.06.2018 року на підставі особисто наданої заяви від 04.06.2018 року позивачу призначена пенсія за віком з урахуванням ч.3 статті 29 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Та розяснено, що дитяча музична школа, в якій працювала позивач в період з 01.08.1980 року по 15.10.1985 року та з 05.11.1987 року по теперішній час, відноситься до позашкільних навчальних закладів згідно Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001 року. Посада педагога хорового класу і класу сольфеджіо дитячої музичної школи Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року, не передбачена.

Не погодившись з вказаною позицією відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Згідно обставин справи між сторонам вник спір щодо законності дій відповідача у відмові виплати грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Пенсійне забезпечення" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно ст.4 Закону України "Про позашкільну освіту" позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

На підставі п.6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001р., початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно ст.21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909. Посада викладача цим переліком не передбачена, однак за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 р. №397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 р. №01-3/133-02-2.

Зазначеним переліком визначено, що в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: вчителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 р. N963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно п.2 вказаного Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно п.5 цього Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п.6 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" станом на день її призначення.

Згідно п.7 вказаного Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідачем визнано, що до наявного стажу роботи за вислугу років включається лише робота позивача у Морозівській восьмирічній школі, в якій позивач працювала в період з 05.10.1985 року по 05.11.1987 року, тобто 2 роки і 1 місяць.

Судом встановлено, що періоди роботи викладачем в Савинській дитячій музичній школі з 01.08.1980р. по 26.08.1985р. (5 років 25 днів) та в Балаклійській дитячій музичній школі з 26.08.1985 по 05.10.1985р (1 місяць 9 днів) та з 05.11.1987р. по 09.06.2018р. (30 років 7 місяців 4 дні) не враховані відповідачем при прийнятті рішення щодо виплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХУ «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Судом встановлено, що зазначені періоди відповідачем безпідставно не зараховано до стажу роботи за вислугу років. Зазначені заклади та посада позивача відносяться до переліку, що надають можливості щодо врахування пільгового стажу.

Таким чином, позивачем доведено, що в спірний період вона працювала педагогом, ця посада віднесена до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, а тому позивач має страховий стаж не менше 35 років, що надає правову можливість на застосування до нього п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, до звернення до відповідача не отримував пенсію, а тому має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20.03.2018 року по справі №425/1926/17, від 13.02.2018 року по справі №686/13293/17, від 27.02.2018 року по справі №470/402/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (64207, АДРЕСА_1, рнокпп - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Гагаріна, 15, ) про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати рішення ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, викладене у листі від 09.08.2018р. №3899/02.1-01/50, про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1.

Зобовязати Зміївське об'єднанане управління Пенсійного фонду України Харківської області (63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Гагаріна, 15, ) призначити і виплатити грошову допомогу ОСОБА_1 (64207, АДРЕСА_1, рнокпп - НОМЕР_1) у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (64207, АДРЕСА_1, рнокпп - НОМЕР_1) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Гагаріна, 15, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.10.2018 року.

Суддя Біленський О.О.