Справа № 0240/2456/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 вересня 2018 р. Справа № 0240/2456/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шалагінової М.С.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 (23100, АДРЕСА_1)

до: Жмеринської об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (23100, Вінницька обл. м. Жмеринка, вул. Асмолова, 1)

про: визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в якому просить:

- скасувати рішення Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 25 про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах

- зобов'язати Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи з 09.04.1985 року по 17.05.2000 року машиністом автокрану в Спеціалізованої ПМК №526, та з 19.05.2000 року по 30.11.2007 року автокрановщиком ТПВ «Жмеринський маслосирзавод» згідно п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що понад 22 років пропрацював машиністом автокрану та автокрановщиком. Досягнувши необхідного пенсійного віку 55 років ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії за віком як водію великовагових автомобілів відповідно до п. «з» ч. 1 ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Однак, відповідачем 05.05.2018 листом №2252/09-46/02 повідомлено позивача про відмову у призначенні пенсії у зв'язку з ти, що у Списках №1 та №2 виробництв, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не передбачено пільгове пенсійне забезпечення автокранівникам та машиністам автокрану, а також через відсутність первинних документів про пільговий характер робіт.

Позивач вважає, що відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах суттєво порушує його законні права та інтереси, а тому, змушений звернутися до суду з позовом про їхній захист.

Ухвалою суду від 30.07.2018 відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи та призначено судове засідання. Відповідачу надано п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач на виконання ухвали подав 29.05.2018 до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив в повному обсязі.

У відзиві зазначено, що згідно поданих документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач працював на посадах автокрановщика та машиністам автокрану, однак дані посади не вказані у Списках №1 та №2 виробництв, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також відповідач вказує, що причиною відмови позивачу також стала відсутність первинних документів про пільговий характер робіт.

У судовому засіданні позивач та представник позивача адміністративний позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача просив у задоволені адміністративного позову відмовити посилаючись на аргументи наведені у відзиві на позовну заяву.

Також, у судовому засіданні були допитані у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що позивач дійсно працював на вказаних підприємствах на посаді машиніста автокрану на великовагових автомобілях.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову та відзиву, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено із записів у трудовій книжці, що позивач працював машиністом автокрану з 09.04.1985 року по 17.05.2000 року у СПМК №526 тресту «Вінницясільбуд» (після реорганізацій ММСПМК № 70 тресту «Сільбуд» Вінницяоблбуд», ДПМП «Механізатор», ТОВ «Механізатор») та з 19.05.2000 року по 30.11.2007 року автокранівником у ТОВ «Жмеринський маслосирзавод».

Як випливає із матеріалів справи, позивач 19.03.2018 року звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах подавши необхідні документи.

Однак, Жмеринським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області від 05.05.2018 відмовлено позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком.

Вирішуючи дану справу та надаючи оцінку діям та рішенню відповідача, суд виходить з наступного.

Трудова книжка позивача заповнена відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року №58.

Відповідно до п. «з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», водії великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців мають право па пенсію за віком на пільгових умовах.

Як визначено ст.100 цього ж Закону, особам, які мають на день введення в дію Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно постанови РМ СРСР від 22.08.1956 року №1173, Списком №2 (розділ 29) передбачено важке і шкідливе виробництво, таке як будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожпьо-мостових, транспорту і зв'язку, житлових і культурпо-побутових, а також надземних будівель і споруд шахт, рудників і комунікацій.

Міністерство праці та соціальної політики України у листі від 06.10.2006 року № 9693/039/161-06 роз'яснило, що до великовагових автомобілів, робота на яких дає право на призначення пільгової пенсії, відносяться автомобілі вантажопідйомністю вісім і більше тон.

Як підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи та показаннями свідків у судовому засіданні саме на таких автомобілях, вагою понад 23 тони (підйомних кранах АБКС-6 у Спеціалізованій ПМК-526 аж до її реорганізації у ВАТ «Механізатор» та крані КС-4575 у TOB «Жмеринський маслосирзавод») весь зазначений період працював позивач.

Крім цього, згідно з Переліком професій із шкідливими умовами праці, які дають право па додаткову відпустку, затвердженим на TOB «Жмеринський маслосирзавод», машиніст крана автомобіля мав право 7 календарних днів додаткової відпустки, що свідчить про важкий і шкідливий характер даної роботи.

Із трудової книжки БТ-І №6086975 судом встановлено, що позивач з 09.04.1985 року прийнятий на роботу в СПМК №526 на посаду машиніста автокрану та пропрацював на вказаній посаді до 17.05.2000 року, а з 19.05.2000 року по 30.11.2007 року працював автокрановщиком у ТОВ "Жмеринський маслосирзавод".

Із наданої позивачем архівної довідки СПМК №526 слідує, що вказане підприємство у період 1985 року по 2000 рік здійснювало свою господарську діяльність у наступних формах:

- у період з 1985 по 1986 року - трест "Вінницясільбуд" СПМК №526;

- у період з 1986 по 1993 роки - трест «Сільбуд» Вінницяоблбуд» ММСПМК № 70;

- у період з 1994 по 1996 роки - асоціація "Вінницясільбуд" ДПМПАБ "Механізатор";

- у період з 1996 по 2001 роки - асоціація "Вінницясільбуд" ВАТ "Механізатор";

- у період з 2002 по 2007 роки - ВАТ "Механізатор".

Отже, дослідивши подані докази, суд встановив, що загальний трудовий стаж позивача становить 37 років 6 місяців 18 днів, стаж роботи машиністом автокрану та автокранівником, який дає право на призначення пільгової пенсії понад 22 роки.

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано та безпідставно відмовлено позивачу в призначенні пенсії, адже враховуючи наведені вимоги законодавства, це достатній стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За наведених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат здійснено відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області №25 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи з 09.04.1985 по 17.05.2000 машиністом автокрану Спеціалізованої ПМК №526 тресту "Вінницясільбуд" (після реорганізації - ММСПМК №70 тресту "Сільбуд" Вінницяоблбуду, ДПМП "Механізатор" асоціації "Вінницясільбуд", ВАТ "Механізатор") та з 19.05.2000 по 30.11.2007 автокрановщиком ТОВ "Жмеринський маслосирзавод", згідно з п. «з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (23100, АДРЕСА_2, ід. номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Жмеринської об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (23100, Вінницька обл.. м. Жмеринка, вул. Асмолова, 1, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович