Справа № 813/1162/18
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1162/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань Жовковська Ю.В.

з участю

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Шиба А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Львівській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 21.02.2018 року № та №.

Аргументами позовних вимог є те що, за умовами пунктів 2.1, 2.2 Договору від 08.08.2016 року про погашення заборгованості позивач зобов'язувався не пізніше 08.08.2016 року здійснити погашення заборгованості по кредитному договору №KF47126 від 14.02.2008 року у сумі 26000,00 дол.США, після чого банк зобов'язаний був звільнити позивача від обов'язку погашення залишку заборгованості, що складає 43335,16 дол.США (64915,00 -26000,00=43335,16). Натомість, продовжується у позовній заяві, перевіряючі в Акті перевірки від 30.01.2018 року вказує, що сума прощеної банком заборгованості за кредитним договором складає суму основного боргу 50259,53 дол.США, тобто більше на 6924,37 дол.США від реального залишку, передбаченого між ОСОБА_4 і банком у договорі від 08.08.2016 року. А відтак, на думку позивача, оскаржувані податкові повідомлення рішення, які прийняті на підставі акта перевірки від 30.01.2018 року, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.2 КАС України необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Окрім того, зазначає позивач, акт перевірки від 30.01.2018 року не містить відміток про наявність фактів порушень законодавства з питань податкового законодавства, про які зазначено у висновку цього акта. Також, відповідачем в порушення абзацу 2 п.86.7 ст.86 ПК України, повідомлення про проведення ним розгляду заперечень від 09.02.2018 року на адресу позивача не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня розгляду заперечень не скерував, а розгляд таких здійснив без участі позивача і його представника. А відтак, вважає позивач, оскаржувані рішення прийняті без урахування права позивача на участь у процесі прийняття цих рішень, чим порушено п.9 ч.2 ст.2 КАС України. При цьому, контролюючим органом, за результатами розгляду заперечень від 09.02.2018 року не складався висновок з наведенням у ньому обґрунтування позицій контролюючого органу стосовно кожного питання, порушеного в запереченнях, та підбиванням підсумків щодо обґрунтованості заперечень, що підтверджується змістом повідомлення від 16.02.2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених міркувань, просить позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (плаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ф.І-ДФ за IV квартал 2016 року ПАТ «ВіЕс Банк» було відображено нарахування та виплату доходу фізичній особі ОСОБА_4 (боржник) в загальній сумі 1298750грн. у вигляді анулювання (прощення) тіла кредиту - заборгованості за кредитним договором від 14.02.2008 №KF47126.

Слід зазначити, як вказано у листі ПАТ «ВіЕс Банк» №03-1/10199 від 06.07.2017 (вх. №5473/10 від 10.07.17), кредитор повідомив платника податків - боржника ОСОБА_4 про анулювання (прощення) кредитної заборгованості, яка станом на 10.10.2016 становила суму основного боргу в розмірі 50259,53 доларів США (49942,41 дол. СІІІА тіло кредиту та 317,12 дол.США - відсотки), шляхом укладання відповідного договору від 08.08.2016 про погашення заборгованості, а також повідомив рекомендованим листом від 10.10.2016 №09- 4/17331 про необхідність подання позивачем річної податкової декларації. Так, перевіркою донараховано за 2016 рік податку на доходи фізичних осіб в сумі 71730,12 грн. та військового збору в сумі 5 977,51 гривень, оскільки фізичною особою ОСОБА_4 не подано до контролюючого органу річну декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, чим порушено вимоги підп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України.

Представник відповідача проти позову заперечив з вищевикладених підстав, просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа у запереченні на адміністративний позов зазначає, що після анулювання заборгованості за кредитним договором №KF47126 від 2008 року, ПАТ «ВіЕс Банк» направлено ОСОБА_4 рекомендованим листом із повідомленням про вручення за вих. №09-4/17331 від 10.10.2016 року та повідомлено його про те, що банком анульовано борг в сумі 50 259,53 дол. США (у тому числі 49942,41 дол.США - тіла кредиту та 317,12 дол.США-відсотків) та про виникнення обов'язку підставі підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України самостійно сплатити податок з доходів та відобразити їх у річній і декларації. Даний лист ОСОБА_4 отримав, що підтверджується його підписом на поі про вручення поштового відправлення. А відтак третя особа, просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_4 щодо своєчасності подання декларації про майновий стан та доходи, правильності нарахування, обчислення та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, Головним управлінням ДФС у Львівській області було складено акт від 30.01.2018 року за №178/13-01-13-16/НОМЕР_1 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.02.2018 року:

- за №, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 7471 грн. 89 коп., в тому числі за основним платежем - 5977 грн. 51 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1494 грн. 38 коп.;

- за №, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, в розмірі 89662 грн. 65 коп., в тому числі за основним платежем - 71730 грн. 12 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 17932 грн. 53 коп.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.164.1, підп.«д» 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, підп.168.1.3 п.168.1, «в» підп.168.4.5 п.168.4 ст.168 ПК України, п.176.1 ст.176, п.179.7 ст.179 ПК України в частині заниження податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік на загальну суму 71730 грн. 12 коп.;

- ст.16-1 розділу ХХ «Перехідні положення», підп.162.1.1 п.162.1 ст.162, підп.163.1.1 п.163.1 ст.163, підп.«д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164, підп.168.1.3 п.168.1, підп.«в» підп.168.4.5 п.168.4 ст.168, підп.«б» п.171.2 ст.171, п.176.1 ст.176 ПК України, в частині заниження податкових зобов'язань з військового збору за 2016 рік на загальну суму 5977 грн. 51 коп.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Між ПАТ «ВіЕс Банк» (банк) та ОСОБА_4 (позичальник) 08.08.2016 року було укладено договір про погашення заборгованості відповідно до умов якого позичальник бере на себе зобов'язання не пізніше 08.08.2016 року здійснити погашення заборгованості по кредитному договору № KF47126 від 14.02.2008 року в сумі 26000 дол.США (п.2.1. Договору).

Згідно з п.1.1 згаданого Договору, позичальник та банк підтверджують, банк має право вимагати від позичальника повернення заборгованості по кредитному договорі KF47126 від 14.02.2008 року, яка станом на 08.08.2016 року становить 69335,16 дол.США із:

- основного боргу - 64915,00 дол.США;

- відсотків - 4420,16 дол.США;

- судові витрати 1218,00 дол.США.

Відповідно до п.2.2 даного Договору, у випадку надходження не пізніше 08.08.2016 року коштів в сумі 26000 дол.США банк бере на себе зобов'язання звільнити позичальника від обов'язку погашення залишку заборгованості по кредитному договорі № KF47126 від 14.02.2008 року.

Як вбачається з акта перевірки, перевіряючими встановлено, що фізична особа - платник податків ОСОБА_4 у 2016 році отримав дохід в сумі 398500 грн. 68 коп. як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) кредитором - ПАТ «ВіЕс Банк» - за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, основної суми боргу.

Відповідно до визначення підп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу.

Як передбачено абзацом «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно підп.168.1.3 п.168.1 ст.168 ПК України, якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Відповідно до ст.16-1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, Тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (п1.1 даної статті).

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу(п.1.2 цієї ж статті).

Як вбачається з акта перевірки, додатка до листа ПАТ «ВіЕс Банк» від 06.07.2017 року за №03-1/10199, та листа ПАТ «ВіЕс Банк» від 10.10.2016 року за №09-4/17331, банк повідомив, про те, що ОСОБА_4 частково анульовано борг у сумі 50259,53 дол.США (у тому числі 49942,41 дол.США - тіла кредиту та 317,12 дол.США - відсотків). Суму анульованого боргу включено до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь позивача, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, а саме тіла кредиту у розмірі 399189 грн. 68 коп.

А відтак, контролюючий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу було збільшено суми грошових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб та з військового збору, виходив зі суми прощеного боргу у сумі 399189 грн. 68 коп., що становить в еквіваленті 50259,53 дол.США.

Однак, як вбачається з наявного в матеріалах справи договору про погашення заборгованості від 08.08.2016 року сума прощеного боргу становить 43335,16 дол.США (64915,00 -26000,00).

А відтак, суд вважає, що, оскільки волевиявлення платника податків стосувалося прощення йому суми боргу зазначеної у вищенаведеному договору, оподаткування його доходу як додаткового блага контролюючим органом слід було проводити виходячи саме з цієї суми.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів, які б спростовували вищенаведені аргументи позивача.

Як передбачено п.3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що контролюючим органом належним чином не обґрунтовано свої висновки про необхідність сплати позивачем грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, які сплачуються за результатами річного декларування, в розмірі 89662 грн. 65 коп. та грошового зобов'язання з військового збору в розмірі в розмірі 5977 грн. 51 коп. саме у таких розмірах.

В той же час, слід звернути увагу на те, що відповідно до конституційного принципу розподілу влад суд не наділений повноваженнями підміняти контролюючий орган - визначати об'єкт оподаткування та нараховувати суми грошових зобов'язань, які підлягають сплаті до державного бюджету, у спірних правовідносинах.

А тому, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору як за основним платежем, так і за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) є протиправними та підлягають скасуванню.

Що стосується доводів позивача про порушення вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, то судом не встановлено порушення вимог даного Порядку при оформленні акта перевірка від 30.01.2018 року за №178/13-01-13-16/НОМЕР_1, оскільки в акті перевірки не зазначено про те, що під час перевірки складались інформативні додатки до нього, про які згадує позивач у позовній заяві.

З приводу тверджень позивача, що оскаржувані рішення прийняті без урахування права позивача на участь у процесі прийняття цих рішень, а також про те, що за результатами розгляду заперечень від 09.02.2018 року відповідачем не складався відповідний висновок, то дані обставини спростовуються наявними в матеріалах справи повідомленнями про запрошення фізичної особи підприємця або його представників до фіскального органу від 31.08.2017 року, які згідно поштової квитанції були надіслані позивачу 04.09.2017 року, та висновком від 16.02.2018 року за №24/13-01-13-16.

Більше того, зазначені процедурні порушення не перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з обставинами правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить присудити в корить позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДФС у Львівській області, від 21.02.2018 року № та №.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлінням ДФС у Львівській області (), що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35, на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), що проживає за адресою АДРЕСА_1, 2733 (дві тисячі сімсот тридцять три) грн. 35 коп. сплаченого судового збору.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 05 жовтня 2018 року.

Суддя Мартинюк В.Я.