Справа № 712/5832/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2018 року

м.Київ

справа №712/5832/17

адміністративне провадження №К/9901/45546/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.07.2017р. (суддя - Токова Є.С.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017р. (судді: Кучма А.Ю., Аліменко В.О., Безименна Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014;

- зобов'язати перевести позивача на пенсію по інвалідності з 06.04.2017 відповідно до ст. 86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 і призначити пенсію у розмірі 60 % від середньомісячного заробітку з урахуванням довідки Прокуратури Харківської області № 18-199 від 03.04.2017р. та провести відповідний перерахунок пенсії з дня подачі заяви про переведення на інший вид пенсії;

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після набрання чинності з 01.04.2015р. Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213-УІІ від 02.03.2015р., питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури було врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, відповідно до прикінцевих положень якого, норми щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури набули чинності 15.07.2015р.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.07.2017р. залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017р. позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII.

Зобов'язано відповідача перевести позивача на пенсію по інвалідності з 06.04.2017р. відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-УІІ і призначити пенсію у розмірі 60 відсотків від середньомісячного заробітку з урахуванням довідки прокуратури Харківської області № 18-199 від 03.04.2017р. та провести відповідний перерахунок пенсії з дня подачі заяви про переведення на інший вид пенсії.

З ухваленими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги посилався на те, що стаття 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ не застосовується до спірних правовідносин, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VІІ від 02.03.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначений Законом України «Про прокуратуру» не призначаються.

Заперечень на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах доводів касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014р. прокурорам, визнаним інвалідами І або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

У ч. 2 ст. 86 Закону України №1697-VІІ від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач працювала в органах прокуратури з 22.11.2005 по 10.04.2017р.

На час звернення до відповідача з відповідною заявою загальний стаж роботи в органах прокуратури складав 11 років 04 місяців 16 днів.

Відповідно до довідки до Акту огляду Медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ № 348640 від 18.12.2013р. позивачу встановлено інвалідність ІІ групи загального захворювання та з 17.12.2013р. позивач отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". (а.с.21.)

Позивач 10.04.2017р. звільнена за власним бажанням з посади прокурора відділу організації представництва управління представництва інтересів громадян або держави в суді прокуратури області на підставі п. 7 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру". (а.с.16)

Позивачем 06.04.2017р. подано до відповідача заяву про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" та довідки прокуратури Харківської області № 11-495 вих-17 від 03.05.2017р. (а.с.14)

Листом відповідача від 21.04.2017р. № 6812/02 позивача повідомлено про відсутність підстав для переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» із посиланням на те, що згідно п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. №213, з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру". Таким чином з 01.06.2015р. діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо призначення пенсій відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014р. (а.с.20)

Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у призначенні пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VІІ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки зазначені положення стосуються порядку призначення пенсій, а не переведення на інший вид пенсії.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що Закон України № 213-VІІ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» набрав чинності 01.04.2015, а Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014р. набрав чинності 16.07.2015р., а тому на момент набрання чинності Закону № 213-VІІ норми Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII не набрали чинності, а тому не могли бути скасовані.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, на час звернення позивача до відповідача з заявою про переведення на пенсію по інвалідності (06.04.2017р.) у ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014р. було встановлено право прокурорів, визнаним інвалідами І або II групи, на призначення пенсії по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років. Як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи згідно трудової книжки позивача та довідки прокуратури Харківської області № 11-495 вих-17 від 03.05.2017р., у позивача наявний стаж роботи в органах прокуратури більше 10 років (11 років 04 місяців 16 днів) та позивачу з 2013 року встановлено інвалідність ІІ групи загального захворювання, а тому позивач має право на переведення на пенсію по інвалідності на підставі ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014р.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що позивачу встановлено інвалідність ІІ групи та наявний стаж більше 10 років в органах прокуратури, що відповідає вимогам ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014р., а тому суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Посилання в обґрунтування касаційної скарги на те, що ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VІІ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» пенсії прокурорам згідно з Закону України «Про прокуратуру» не призначаються з 01.06.2015р. є безпідставним, оскільки Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. набрав чинності з 15.07.2015р., тобто після прийняття Закону України № 213-VІІ від 02.03.2015р., і цим Законом визначено підстави та умови пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.07.2017р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2017р. у даній справі - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук