Справа № 736/1198/18
Суддя: Чурупченко М. І.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/1198/18
Номер провадження 2-а/736/24/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

з участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду у загальному позовному провадженні справу за адміністративним позовом Корюківського обєднаного управління пенсійного фонду України до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа: ОСОБА_1, про визнання протиправною та скасування виконавчої дії про стягнення виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2018 року позивача звернувся до Корюківського районного суду Чернігівської області з вказаним позовом та просить: визнати неправомірною та скасувати виконавчу дію від 23.12.2016 «Стягнення виконавчого збору» головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення з Корюківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в розмірі 6400,00 грн. за невиконання виконавчого листа Корюківського районного суду № 736/459/16-а від 13.07.2016 року про зобов'язання Корюківське обєднане управління Пенсійного фонду України в провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що з банківських рахунків Управління, 14.03.2018, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби було примусово стягнуто кошти в сумі 2548,83 грн. З метою виявлення причин та процесуальних документів на підставі яких було здійснено стягнення, Управлінням було надіслано запит від 19.03.2018 за № 717/09, відповідь не надійшла. 02.05.2018 Управління повторно звернулось з листом за № 1174/09. Відповіддю від 11.05.2018 року за №6126 було повідомлено Управління, що в ході проведення виконавчих дій з банківських рахунків примусово стягнуто кошти в сумі 2548,83 грн. для відшкодування виконавчого збору.

Згідно інформації про виконавче провадження ВП №51685935, 23.12.2016 року, було зроблено виконавчу дію «Стягнення виконавчого збору» в сумі 6400,00 грн., проте постанова, як процесуальний документ не виносилась, і жодного повідомлення Управлінню не було. Чим саме було порушено права Управління, як сторони виконавчого провадження. Виконавча дія «Стягнення виконавчого збору» винесена незаконно, тому позивач звернувся до суду.

У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача надав відзив на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову та розгляну справу у їх відсутності.

Відповідно ст. 229 ч.4 КАС України, уразі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що з банківських рахунків Управління, 14.03.2018, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби було примусово стягнуто кошти в сумі 2548,83 грн. З метою виявлення причин та процесуальних документів на підставі яких було здійснено стягнення, Управлінням було надіслано запит від 19.03.2018 за № 717/09, відповідь не надійшла. 02.05.2018 Управління повторно звернулось з листом за № 1174/09. Відповіддю від 11.05.2018 року за №6126 було повідомлено Управління, що в ході проведення виконавчих дій з банківських рахунків примусово стягнуто кошти в сумі 2548,83 грн. для відшкодування виконавчого збору.

Станом на дату листа постанова про стягнення виконавчого збору до Управління не надходила. Згідно даних виконавчого провадження АСВП №51685935 в Системі відсутня постанова про стягнення з Управління виконавчого збору.

Для ознайомлення та можливості оскарження Управління звернулось з листом за №1354/09 від 22.05.2018. Відповіддю від 22.06.2018 за № 9805 було повідомлено Управління про те що постанова про стягнення виконавчого збору не виносилась. Проте кошти були стягнені. Згідно інформації про виконавче провадження ВП №51685935,23.12.2016 року, було зроблено виконавчу дію «Стягнення виконавчого збору» в сумі 6400,00 грн., проте постанова, як процесуальний документ не виносилась, і жодного повідомлення Управлінню не було. Чим саме було порушено права Управління, як сторони виконавчого провадження.

Виконавча дія «Стягнення виконавчого збору» винесена незаконно та підлягає скасуванню з наступних причин.

Постановою Корюківського районного суду від 24.05.2016 по справі 736/459/16-а зобов'язано Корюківське обєднане управління Пенсійного фонду України в провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно ст..37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XXII, виходячи з розміру заробітної плати за прирівняною посадою начальника Корюківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, починаючи з 01 квітня 2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року.

Відповідно до ст. 255 КАС України (редакція до 15.12.2017) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

ОСОБА_1 отримав виконавчий лист та передав його для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

До Управління, 18.07.2016, надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови Корюківського районного суду від 24.05.2016 по справі №736/459/16-а.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (редакція на момент звернення Позивача за перерахунком) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058- 15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Враховуючи вищевикладене Управлінням було зроблено перерахунок раніше призначеної пенсії у розмірі 60% від заробітної плати.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 була незрозуміла резолютивна частина постанови, він звернувся до Корюківського районного суду із заявою про розяснення. У заяві Позивач просив надати розяснення стосовно не проведення під час примусового виконання постанови суду по справі №736/459/16-а Управлінням коригування 1/60 (середньомісячних) надбавок, премій та інших виплат, вказаних у довідці Корюківської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 05.04.2016 року №15 (за період з 01.01.2000 року по 31.11.2010 року) на коефіцієнт підвищення посадового окладу. Ухвалою від 03.08.2016 року по справі №736/459/16-а ОСОБА_1 було відмовлено у розясненні рішення суду у звязку з його зрозумілістю. При цьому суд звернув увагу на те, що визначення конкретної суми заробітної плати належить до компетенції відповідача.

Постановою від 10.08.216 року виконавче провадження ВП №51685935 було зупинено у звязку з направлення до Корюківського районного суду заяви про розяснення судового рішення.

ОСОБА_1 повторно звернувся до Корюківського районного суду із заявою про розяснення. У заяві Позивач просив надати розяснення стосовно з якого розміру заробітку 90% чи 60% заробітної плати необхідно проводити перерахунок раніше призначеної пенсії.

Ухвалою від 18.08.2016 року по справі №736/459/16-а ОСОБА_1 було відмовлено у розясненні рішення суду у звязку з його зрозумілістю. При цьому суд зазначив, що Позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком у розмірі 90% від заробітної плати.

Відповідно до постанови від 22.08.2016 року виконавче провадження ВП №51685935 було поновлено.

Враховуючи вищевикладене Управлінням було зроблено перерахунок раніше призначеної пенсії у розмірі 90% від заробітної плати.

До Управління 25.08.2016 та 29.08.2016 надійшли вимоги ст. державного виконавця Назаренко М.Б. з вимогами виконати рішення суду в повному обсязі і при цьому провести коригування відповідно до п.4 Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865.

Листом від 19.09.2016 за №3319/11 Управління повідомило, що постанова Корюківського районного суду від 24.05.2016 по справі №736/459/16-а виконана в повному обсязі. Постановою від 29.09.2016 старший державний виконавець Назаренко М.Б. закрила виконавче провадження ВП №51685935 у звязку фактичним повним виконанням. Отже, державний виконавець погодилась з тим, що рішення суду виконано в повному обсязі.

03.11.2016 року старшим державним виконавцем було відновлено виконавче провадження. Для вирішення питання стосовно того чи дійсно не виконана постанова суду в повному обсязі, Управління звернулось до суду із заявою про розяснення постанови. Ухвалою від 07.12.2016 було відмовлено у розясненні. Тобто тим самим було підтверджено правильність виконання Управлінням постанову суду.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2Б 07.03.2017 року винесла постанову про накладенні штрафу на управління в розмірі 5100,00 грн. Постанова про накладення штрафу скасована постановою Корюківського районного суду від 29.03.2017 по справі №736/366/17.

Правильність виконання постанови суду підтверджується ухвалами Корюківського районного суду від 03.08.2016, від 18.08.2016, від 16.11.2016, від 07.12.2016 то постановою старшого державного виконавця від 29.09.2016 про закінчення виконавчого провадження.

Крім того під час примусового виконання старшим державним виконавцем Назаренко М.Б. було порушено норми п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавчий лист по справі №736/459/16-а та постанова про відкриття виконавчого не містять положення про проведення коригування 1/60 надбавок, премій та інших виплат.

Враховуючи вищевикладене Корюківське обєднане управління Пенсійного фонду України, постанову Корюківського районного суду від 24.05.2016 по справі №736/459/16-а виконало в повному обсязі та не погоджуючись з постановою про стягнення виконавчого збору позивач оскаржив її до суду.

Вирішуючи питання щодо правомірності спірної постанови про стягнення виконавчого збору, суд виходить з наступного.

Згідно п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-19 (який набрав чинності 05.10.2016 року) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Оскільки виконавче провадження було відкрито у 2016 році, спірні правовідносини регулюються Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV) у редакції чинній на час вчинення виконавчих дій, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 11 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 27 Закону № 606-XIV).

Таким чином, заходи примусового виконання здійснюються державним виконавцем виключно в разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення.

Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Крім того в постанові від 26.06.2014 по справі К/800/32360/13 Вищий адміністративний суд звернув увагу на те, що за своєю правовою природою виконавчий збір є грошовою сумою, яка стягується з боржника у разі невиконання ним рішення у строк, встановлений для добровільного виконання, що зумовлює необхідність здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання.

Більше того, вказав на те, що вислів «зумовлює необхідність здійснення» не слід ототожнювати з поняттям «передують», оскільки заходи примусового виконання вживаються державним виконавцем вже саме після невиконання рішення боржником самостійно та без поважних причин у строк, встановлений для його самостійного виконання

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання .

Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду України від 28.01.2015 року, №6-785цс15 від 06.07.2015 р.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду №3 від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Наведене вказує, що вирішальним в даному випадку є не лише встановлення факту добровільного виконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання, а й належним чином повідомлення про необхідність вчинення цих дій у визначені строки.

За ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірність винесення ним спірної постанови.

Враховуючи вищевказане, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач, який звернувся до суду, як сторона виконавчого провадження та не діє, як суб`єкт владних повноважень у спірних правовідносинах, за звернення з позовною заявою до суду сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн., тому ці витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 241-246, 287, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Корюківського обєднаного управління пенсійного фонду України - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати виконавчу дію від 23.12.2016 «Стягнення виконавчого збору» головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення з Корюківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в розмірі 6400,00 грн. за невиконання виконавчого листа Корюківського районного суду № 736/459/16-а від 13.07.2016 року про зобов'язання Корюківське обєднане управління Пенсійного фонду України в провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723- XXII, виходячи з розміру заробітної плати за прирівняною посадою начальника Корюківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, починаючи з 01 квітня 2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на користь Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області понесені судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Копію постанови надати сторонам по справі до відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М. І. Чурупченко