Справа № 826/9166/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року № 826/9166/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1,

ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1.) та ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2.) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі по тексту - відповідач, Уповноважена особа Фонду), третя особа - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - третя особа, Фонд), в якому просять:

- визнати протиправним та скасувати рішення (наказ) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (трансакції) щодо виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) по перерахуванню коштів на поточний рахунок НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2);

- визнати протиправним та скасувати рішення (наказ) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (трансакції) щодо виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) по перерахуванню коштів на поточний рахунок НОМЕР_5 на ім'я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3);

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача ОСОБА_2, як вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором поточного банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-032-000001384 від 03 вересня 2015 року, номер рахунку НОМЕР_4, на ім'я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2);

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача ОСОБА_2, як вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором поточного банківського рахунку, номер рахунку НОМЕР_5, на ім'я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 посилаються на те, що між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладений договір поточного банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-032-000001384 від 03 вересня 2015 року, номер рахунку НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_2.

Також, між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладений договір поточного банківського рахунку, номер рахунку НОМЕР_5 на ім'я ОСОБА_1.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №14/БТ від 23 травня 2016 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №812 від 23 травня 2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», рішення від 13 червня 2016 року №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» з 18 липня 2016 року по 17 серпня 2016 року».

У квітні 2018 року позивачі, як зазначено у позовній заяві, звернулись на гарячу лінію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та дізнались про існування наказу про визнання правочинів нікчемними.

Крім того, як зазначають позивачі, вони також звернулись з відповідними заявами до відповідача з приводу надання інформаційної довідки про стан рахунку та про причини не включення до переліку рахунків вкладників, а також надання копій наказів, на підставі яких позивачів не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Проте, до теперішнього часу відповіді не отримали.

Відповідно до рішення Правління Національного Банку України від 12 липня 2016 року №124-рп «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно.

При цьому, позивачі також зазначили, що рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів (трансакції) щодо перерахування коштів з фінансових компаній Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитно - інвестиційний центр» нікчемними є протиправним та таким, що порушує їх права, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилається на те, 24 березня 2016 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно - інвестиційний центр» укладений договір №980-006-000209892, відповідно до умов якого позивачем ТОВ «Кредитно - інвестиційний центр» передано у власність грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн, а 19 травня 2016 року з банківського рахунку ТОВ «Кредитно - інвестиційний центр» ОСОБА_1 було здійснено повернення 25 461,07 грн на її банківський рахунок.

Також відповідач зазначив, що 16 травня 2016 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» укладений договір №980-032-000239374, за умовами якого ОСОБА_2 передала у власність ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» грошові кошти у розмірі 90 000,00 грн, а 19 травня 2016 року з банківського рахунку ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» здійснено повернення 90 118,02 грн на банківський рахунок ОСОБА_2

Тобто, як зазначив відповідач, позивачами укладено договори позики з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно - інвестиційний центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» без участі банку, як повіреного, а тому, на думку відповідача, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не набули статусу вкладників, оскільки кошти за договором банком не залучались.

У зв'язку із зазначеним, Уповноваженою особою Фонду за результатами проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, правочини щодо перерахування коштів на рахунки позивачів були визнані нікчемними.

Третя особа у своїх письмових поясненнях на позовну заяву наголосила на тому, що до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не надходила інформацію щодо позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, а також посилалась на аналогічні підстави для відмови у задоволенні позову, на які послався й відповідач у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наданої суду копії Договору №980-032-000001384 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 03 вересня 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2, останній відкрито на її ім'я у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» поточний рахунок НОМЕР_4 в гривні для зберігання грошей Клієнта.

16 травня 2016 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» (далі по тексту - ТОВ «ІРЦ», ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр») укладено договір №980-032-000239374, Тип договору: «Капітал+» (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку), відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала у власність ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» грошові кошти в розмірі 90 000, 00 грн на строк до 30 травня 2016 року з процентною ставкою 29,81 відсотки річних, які ТОВ «ІРЦ» зобов'язалось повернути на рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_4, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

У відповідності до підпункту 5.4.3. пункту 5.4. статті 5 цього ж Договору ТОВ «ІРЦ» має право з власної ініціативи достроково повернути кошти ОСОБА_2 у будь - який момент дії Договору, в тому числі, але не виключно, у випадку, якщо ОСОБА_2 звернеться із вимогою про дострокове розірвання Договору добровільного страхування фінансових ризиків «КАПІТАЛ».

У відповідності до наданої суду копії платіжного доручення №2964043 від 16 травня 2016 року ОСОБА_2 перерахувала з власного поточного рахунку НОМЕР_4, відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» на рахунок ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» НОМЕР_6, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк» грошові кошти у розмірі 90 000,00 грн з призначенням платежу «перерахування залучених коштів згідно договору №980-032-000239374 від 16 травня 2016 року».

З наданої відповідачем виписки по особовим рахункам з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року вбачається, що у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» на ім'я ОСОБА_2 відкритий рахунок НОМЕР_4, на який 19 травня 2016 року з рахунку НОМЕР_7, відкритого на ім'я ТОВ «ІРЦ» у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», надійшли грошові кошти у розмірі 90 000,00 грн з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-032-000239374 від 16 травня 2016 року.

Крім того, у відповідності до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так, судом встановлено та визнається сторонами, про що зазначено у позовній заяві, письмових запереченнях проти позову відповідача та підтверджується матеріалами справи, зокрема, випискою по особовим рахункам з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, що у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» на ім'я ОСОБА_1 відкритий рахунок НОМЕР_5.

24 березня 2016 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно - інвестиційний центр» (далі по тексту - ТОВ «КІЦ», ТОВ «Кредитно - інвестиційний центр») укладено договір №980-006-000209892, Тип договору: «Суперкапітал» (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно), відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність ТОВ «Кредитно - інвестиційний центр» грошові кошти в розмірі 5 000, 00 грн на строк до 21 вересня 2016 року з процентною ставкою 33,54 відсотки річних, які ТОВ «КІЦ» зобов'язалось повернути на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_5, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

У відповідності до підпункту 5.4.3. пункту 5.4. статті 5 цього ж Договору ТОВ «КІЦ» має право з власної ініціативи достроково повернути кошти ОСОБА_1 у будь - який момент дії Договору, в тому числі, але не виключно, у випадку, якщо ОСОБА_1 звернеться із вимогою про дострокове розірвання Договору добровільного страхування фінансових ризиків «КАПІТАЛ».

З додаткової угоди до Договору №980-006-000209892 від 24 березня 2016 року, укладеної 19 квітня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 вбачається, що сторони договору збільшили суму коштів, що передається ОСОБА_1 до 25 000,00 грн.

У відповідності до наданої суду копії квитанції №QS976801 від 24 березня 2016 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ТОВ «Кредитно - інвестиційний центр» грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн з призначенням платежу «переказ коштів згідно договору №980-006-000209892 від 24 березня 2016 року».

З наданої відповідачем виписки по особовим рахункам з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року вбачається, що у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» на ім'я ОСОБА_1 відкритий рахунок НОМЕР_5, на який 19 травня 2016 року з рахунку №3701, відкритого на ім'я ТОВ «КІЦ» у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», надійшли грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-006-000209892 від 24 березня 2016 року.

18 травня 2016 року та 19 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» уклав із ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» Договори відступлення прав вимоги № 1805 та №1, згідно умов яких ТОВ «ІРЦ» зобов'язалось відступити банку права вимоги, належні ТОВ «ІРЦ», за кредитними договорами з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами. Банк, в свою чергу, зобов'язався оплатити права вимоги.

19 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» уклав із ТОВ «Кредитно - інвестиційний центр» Договір відступлення права вимоги № 2, згідно умов яких ТОВ «КІЦ» зобов'язалось відступити банку права вимоги, належні ТОВ «КІЦ», за кредитними договорами з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами. Банк, в свою чергу, зобов'язався оплатити права вимоги.

В подальшому, на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. від 24 травня 2016 року № 27/1 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

14 липня 2016 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що з 15 липня 2016 року розпочинається здійснення виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду через банки-агенти (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/171-pat-bank-mykhaylivskyy/4981-fond-harantuvannya-vkladiv-fizychnykh-osib-rozpochynaye-vyplaty-koshtiv-vkladnykam-pat-bank-mykhaylivskyy).

Наказами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михалійвський» Ірклієнка Ю.П. від 01 червня 2016 року № 42/2 та №42/1 «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет наявності правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» затверджено результати проведення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ТОВ «Кредитно - інвестиційний центр» з перерахування коштів, у тому числі, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», що підтверджується наданим суду Витягом з Додатку 2 до Акту №2 від 01 червня 2016 року та Витягом з Додатку №2 до Акту №3 від 01 червня 2016 року комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

13 червня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Ю.П.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. строком на два роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю. з 05 вересня 2016 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24 січня 2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду Волкову О.Ю. з 25 січня 2017 року визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судом також встановлено, що 04 квітня 2018 року позивачі звернулись до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» із заявами, в яких просили включити їх до переліку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також інформацію за договорами поточного рахунку та довідку про стан поточного рахунку.

Проте, станом на день звернення до суду від відповідача будь - яких відповідей на адресу позивачів не надходило, в зв'язку з чим при вирішенні справи по суті, суд виходить з того, що про порушене право, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивачі дізналися лише після 04 квітня 2018 року, а тому суд дійшов висновку про своєчасність звернення останніх до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі по тексту - Закон України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI вкладом вважаються кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною 1 статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

У відповідності до частини 1 статті 11 та частини 3 статті 12 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб;

8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 цього ж Закону, вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Пунктом 1 частини 4 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з нормами статті 27 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 28 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Пунктами 4-5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Положення №14), Банк має право надати до Фонду зміни та уточнення до бази даних про вкладників. Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються:

тип змін (зміна реквізитів вкладника без зміни гарантованої суми відшкодування, тимчасове обмеження, зняття тимчасового обмеження, зміна сум залишків коштів тощо);

кількість інформаційних рядків, що змінюються;

підсумкові значення сум у файлі змін (за записами, що змінюються).

Усі зміни до бази даних про вкладників надаються окремими файлами відповідно до типу змін.

Зміни реквізитів вкладника (поля 2 - 10) надаються за структурою файла «Z» з обов'язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Усі інші зміни, що стосуються певного конкретного запису з файла «D» (сум, номерів рахунків та договорів, дат укладення та закінчення договорів тощо), надаються за структурою файла «D» з обов'язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «D» (ідентифікатора рахунку вкладника) та номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Уповноважена особа Фонду протягом 10 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку надає до Фонду разом із супровідним листом уточнену інформацію за структурою інформаційного рядка файла, визначеною у додатку 1 до цього Положення, про рахунки: за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення; переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

ГСР визначаються за кожним рахунком окремо.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Переліки на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складаються в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчуються підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), в електронному вигляді - у csv-файлах. Дані на паперових носіях та в електронному вигляді повинні бути ідентичними.

Інформація про вкладника в переліках має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.

Переліки в електронному вигляді можуть бути передані до Фонду засобами електронної пошти Національного банку України.

Перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, формується на підставі файла «N» та включає інформацію тільки про осіб, які були вкладниками (мали вклади у банку) та поіменовані у файлі «N».

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 2-4 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України (здійснює перерахування гарантованої суми відшкодування та передачу інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, до банків-агентів відповідно до умов договорів із банками-агентами) не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє суду дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

У відповідності до приписів частини 2 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 цього ж Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Наведене в сукупності свідчить про те, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Так, суд звертає увагу на те, що договір № 980-032-000239374 від 16 травня 2016 року був укладений між ТОВ «ІРЦ» та ОСОБА_2, а відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на виконання умов цього договору. Договір № 980-006-000209892 від 24 березня 2016 року був укладений між ТОВ «КІЦ» та ОСОБА_1, а відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на виконання умов цього договору.

Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «ІРЦ» та ТОВ «КІЦ» на переказ коштів на користь позивачів, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «ІРЦ» та ТОВ «КІЦ», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивачів.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, згідно пункту 1.4 глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Таким чином, договір, який був укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та договір, який був укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитно - інвестиційний центр», за своєю природою та змістом не є розрахунковими документами.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Суд також звертає увагу на те, що 19 листопада 2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих положень Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15 листопада 2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Таким чином, надані позивачами кошти для ТОВ «ІРЦ» та ТОВ «КІЦ» через повіреного - ПАТ «Банк Михайлівський», були вкладами, які були повернуті на їх поточний рахунок із відсотками згідно умов укладеного Договору позики.

За таких підстав суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що позивачі не є вкладниками Банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки кошти на їх рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський», надійшли від ТОВ «ІРЦ» та ТОВ «КІЦ» на підставі Договорів позики та приходить до висновку, що позивачі є саме вкладниками ПАТ «Банк Михайлівський», тобто тими особами, які набули право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, суд критично ставиться до посилання відповідача на постанову Національного банку України №917/БТ від 22 грудня 2015 року, зі змінами внесеними постановою Національного банку України №295/БТ від 27 квітня 2016 року, оскільки така постанова адресована посадовим особам Банку, а не вкладникам, відтак невиконання посадовими особами Банку постанови Національного банку України, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність правочину.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Також, частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Тобто, для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Однак, відповідного судового рішення щодо визнання недійсним укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 або ОСОБА_1 Договорів банківського рахунку відповідачем суду не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, пунктом 2 наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. від 01 червня 2016 року №42/2 на виконання вимог статті 216 Цивільного кодексу України застосовано наслідки нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» () по перерахуванню коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 гривень

Відповідно до Витягу з Додатку 2 до Акту №2 від 01 червня 2016 року комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19 травня 2016 року здійснені перерахування коштів з поточного рахунку НОМЕР_7 Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» (), Уповноваженою особою Фонду віднесено, у тому числі, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на загальну суму перерахування 90 118,02 грн.

Відповідно до Витягу з Додатку 2 до Акту №3 від 01 червня 2016 року комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19 травня 2016 року здійснені перерахування коштів з поточного рахунку НОМЕР_7 Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно - інвестиційний центр» (), Уповноваженою особою Фонду віднесено, у тому числі, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) на загальну суму перерахування 25 461,07 грн.

Наведене свідчить про те, що прийняття даного наказу зумовило настання юридичного факту для позивачів у вигляді невключення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В той же час, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452 - VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Водночас, у згаданій вище постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452 - VI перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не створює жодних обов'язків для позивача та безпосередньо не порушує його прав.

Також, суд звертає увагу, що переказ грошових коштів з рахунку ТОВ «ІРЦ» на рахунок ОСОБА_2, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», та переказ грошових коштів з рахунку ТОВ «КІЦ» на рахунок ОСОБА_1, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», здійснено до запровадження тимчасової адміністрації у банку, тобто до 23 травня 2016 року.

З урахуванням викладеного вище суд дійшов висновку, що рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. в частині визнання нікчемним правочину (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» () по перерахуванню коштів на рахунок ОСОБА_2 та в частині визнання нікчемним правочину (транзакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно - інвестиційний центр» () по перерахуванню коштів на рахунок ОСОБА_6 не є актами індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не створює жодних обов'язків для позивачів та безпосередньо не порушує їх прав, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (трансакції) щодо виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) по перерахуванню коштів на поточний рахунок НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) та нікчемність правочинів (трансакції) щодо виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) по перерахуванню коштів на поточний рахунок НОМЕР_5 на ім'я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) задоволенню не підлягають.

Тобто, судом встановлено, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення позивачів до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, як наслідок, не подання інформації про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивачів, як вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення №14 протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду зміни та доповнення до переліків.

За таких підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість вказаних позовних вимог та наявність правових підстав для зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року у адміністративній справі №826/15426/17.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму, яка обліковується на поточному рахунку НОМЕР_4, відкритому на ім'я ОСОБА_2 у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за договором поточного банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 03 вересня 2015 року.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму, яка обліковується на поточному рахунку НОМЕР_5, відкритому на ім'я ОСОБА_1 у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко