Справа № 727/7327/18
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 727/7327/18
Номер провадження 2-а/725/127/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового ОСОБА_1,

та позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до старшого інспектора роти №2 батальйону 1 УПП у Львівській області ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з вище вказаним позовом, який за правилами територіальної підсудності передано для розгляду Першотравневому районному суду м.Чернівці.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 02.07.2018 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно вказаної постанови він порушив вимоги п. 19.9 И), п. 15.10 А) ПДР України, здійснивши зупинку/стоянку транспортного засобу марки CHEVROLET д.н.з. НОМЕР_1 ближче 10 метрів до виїзду з прилеглої території.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідач не навів жодних доказів його вини, не зясував усіх обставин справи, чим порушив вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та не закрив провадження у справі з підстав відсутності в його діях складу правопорушення.

На підставі вище викладеного, просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №225240 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка винесена інспектором УПП у Львівській області Чевс Р.І. 02.07.2018 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього - закрити.

На вказану позовну заяву надійшов відзив відповідно до якого представник Департаменту патрульної поліції, діючи в інтересах Управління патрульної поліції у Львівській області та його працівників, позовні вимоги не визнав та вказав на те, що викладені позивачем у позовній заяві доводи спростовуються відеоматеріалом з нагрудного відео реєстратора працівника поліції, на якому зафіксоване правопорушення та який доданий до відзиву. Крім того, вказував на те, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, дотримався вимог КУпАП щодо провадження у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та правомірно наклав на позивача адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, стверджував, що правопорушення він не вчиняв, ПДР України щодо стоянки/зупинки не порушував, проте визнав факт відсутності у нього полісу обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів. Просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись судом про час та місце розгляду справи ,про причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, переглянувши відеозапис наданий працівниками поліції вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, судом встановлено, що 02.07.2018 року інспектором роти№2 батальйону 1 УПП у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову серії ВР №225240 відповідно до якої на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Диспозицією ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 02.07.2018 року о 16 год. 05 хв. в м.Львів по вул. Двірцева, 1 здійснив зупинку/стоянку ближче 10 м до виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п. 15.9 и), п. 15.10а), п. 15.10д) ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП (а/с 6).

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, належним чином з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до вимог п.п. 15.9 и), п. 15.10а), п. 15.10д) ПДР України, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка, у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису обставин подій, які мали місце 02.07.2018 року під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_4 дійсно допустив порушення вимог п. 15.9 и), п. 15.10а), п. 15.10д) ПДР України, оскільки транспортний засіб марки CHEVROLET ТАСUMA д.н.з. НОМЕР_1 дійсно знаходився ближче ніж 10 м до виїзду з прилеглої території.

Крім того, під час огляду судом наданого працівниками поліції відеоматеріалу, встановлено, що позивачем не заперечувався факт здійснення зупинки/стоянки у невстановленому місці, про що свідчать його пояснення, однак останній вказував на те, що інші транспортні засоби стоять так само з порушенням ПДР України.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували ту обставину, що транспортний засіб мав несправність, яка б унеможливлювала його рух до місця, де дозволено здійснювати зупинку, а також те, що відносно транспортного засобу здійснювався ремонт на місці зупинки.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У статті 222 КУпАП зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Також відповідно до п.1 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення зазначено,де повинні міститися: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З системного аналізу вище вказаних норм законодавства вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

За наслідками судового розгляду даного спору судом не встановлено будь-яких процесуальних порушень з боку відповідача при розгляді ним справи про адміністративне правопорушення та винесені оскаржуваної постанови.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 122, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до старшого інспектора роти №2 батальйону 1 УПП у Львівській області ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №225240 від 02.07.2018 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 03 жовтня 2018 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна