Справа № 0240/2973/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 вересня 2018 р. Справа № 0240/2973/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

позивача: ОСОБА_1

представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: Савелової М.М.

свідка: ОСОБА_4

свідка: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до: управління Держпраці у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_1 до управління Держпраці у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 11 липня 2018 року інспектором праці управління Держпраці у Вінницькій області Куровською Г.О. та головним державним інспектором Гаєвим С.О. проведено інспекційне відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю ФОП ОСОБА_1 магазин "ІНФОРМАЦІЯ_2". За наслідками якої складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ВН 1200/202/АВ від 11 липня 2018 року.

27 липня 2018 року заступником начальника управління Держпраці Вінницької області ОСОБА_15. винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ВН1200/202/АВ/П/ТД-ФС на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223380 грн. 00 коп. за абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Відтак, на думку позивач постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 26 вересня 2018 року.

25 вересня 2018 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив. У якому зазначено, що на адресу Управління надійшов лист від Управління соціального захисту населення Шаргородської РДА Вінницької області № 01-10/1524. Із змісту вказаного листа випливає, що ФОП ОСОБА_1 використовує найману працю без оформлення трудового договору. Управлінням з метою перевірки викладеної у листі інформації, 11.07.2018 державними інспекторами праці проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем її діяльності, а саме магазин "ІНФОРМАЦІЯ_2", що знаходиться по АДРЕСА_1 Під час інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_1 використовує працю найманих працівників - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, про що складений відповідний акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № ВН 1200/202/АВ від 11.07.2018 року. Під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1, надав пояснення, що на момент перевірки, а саме 11.07.2018 року на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подано повідомлення до ДФС, однак зазначив, що вказані особи працювали у магазині декілька місяців без оформлення трудових відносин. ОСОБА_8 підчас інспекційного відвідування надала письмові пояснення, у яких зазначила, що працює у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2", що належить ФОП ОСОБА_1 з 20.03.2018 року без укладення трудового договору, з встановленим графіком роботи з 08-00 до 15-00 год. щоденно. ОСОБА_9 у своїх поясненнях зазначила, що працює у ФОП ОСОБА_1 з 10.06.2018 року з випробувальним терміном тому заяву на прийняття на роботу не писала.

Відповідно до ст.24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою АДРЕСА_1

Листом № 01-10/1524 від 26 червня 2018 року УПСЗН Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області повідомило управління Держпраці у Вінницькій області, що в період з 21 по 25 травня та з 05 по 08 червня року районною робочою групою з питань забезпечення контролю за додержанням законодавства про працю та реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення проводились рейди-дослідження щодо легалізації тіньової зайнятості населення і попередження випадків використання найманої праці без оформлення трудових відносин на території району. Всього обстежено 163 фізичних осіб - підприємців та осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без її реєстрації в тому числі 43 - під час торгівлі на ринку у м. Шаргород.

У зв'язку з надходженням вказаного листа, заступником начальника управління Держпраці ОСОБА_15 видано направлення на проведення інспекційного відвідування з питань контролю за додержанням законодавства про працю на підставі п. 3 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "№ 295 від 26 квітня 2017 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Куровською Г.О. та за участю головного державного інспектора Гаєва С.О. було доручено проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності ФОП ОСОБА_1 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2 " у період з 11.07.2018 року по 27.07.2018 року.

11 липня 2018 року інспекторами праці управління Держпраці у Вінницькій області Куровською Г.О. та головним державним інспектором Гаєвим С.О. проведено інспекційне відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, зокрема магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" з питань додержання законодавства про працю.

За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування № ВН 1200/202/АВ від 11 липня 2018 року. У якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність по КВЕД 47.11 роздрібна торгівля продуктами харчування. Юридична адреса реєстрації: АДРЕСА_2. ФОП здійснює підприємницьку діяльність в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2". Під час інспекційного відвідування встановлено, що в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2", який знаходиться в АДРЕСА_1 працює 3 працівника ОСОБА_11, з якою укладено трудовий договір від 20.05.2011 року, яка під час інспекційного відвідування в магазині не працювала. ОСОБА_8, яка письмово засвідчила, що працює продавцем в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" з 20.03.2018 року. Прийняв на роботу приватний підприємець ОСОБА_1 Трудовий договір не укладено. Працює кожен день з режимом роботи з 8 до 15 години. ОСОБА_4, яка письмово засвідчила, що знаходиться на випробувальному терміні в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" з 10.06.2018 року. Режим роботи з 8 до 16 години. Приватним підприємцем ОСОБА_1 надано письмове пояснення, що станом на 11.07.2018 року в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2", який знаходиться по АДРЕСА_1 працює 1 оформлений працівник ОСОБА_11 трудовий договір від 20.05.2018 року.

На ОСОБА_8 та ОСОБА_4 подано повідомлення до державної Фіскальної служби від 11.07.2018 року. Також ФОП ОСОБА_1 засвідчив що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 працювали продавцями в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" декілька місяців без укладених трудових договорів.

Під час інспекційного відвідування встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були допущені до роботи без укладення трудового договору та виданого наказу на прийняття, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України. 11.07.2018 приватним підприємцем подано повідомлення до Державної Фіскальної служби. Приватним підприємцем не забезпечено достовірний облік виконуваної працівниками роботи, а також бухгалтерський облік витрат на оплату праці, а саме не ведеться табель обліку робочого часу та розрахунково-платіжні відомості, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці". Також, ФОП ОСОБА_1 не забезпечено право на загальнообов'язкове державне соціальне страхування єдиний внесок не сплачувався за наступних працівників: ОСОБА_8 та ОСОБА_4

27 липня 2018 року на підставі акта інспекційного відвідування від 11 липня 2018 року ОСОБА_15 заступником начальника управління Держпраці у Вінницькій області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами управління Держпраці у Вінницькій області № ВН /1200/202/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 223380 грн. за абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України. У постанові зазначено, що ФОП ОСОБА_1 прибув на розгляд справи, зауважень та заперечень не висловив.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 року №96 (далі - Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.6 п.6 Положення № 96).

Пунктом 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм управлінню Держпраці у Вінницькій області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру проведення управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 (далі - Порядок № 295).

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону № 877-V).

Відповідно до п.2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.

Інспекційні відвідування проводяться, зокрема за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю (пп.5 п.5 Порядку № 295).

Згідно п.п.8, 9 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Відповідно до п.11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.

Як встановлено у судовому засіданні, що підставою прийняття оскаржуваної постанови є висновок Управління Держпраці у Вінницькій області, що позивачем допущено до виконання робіт працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_4 без укладення трудового договору.

Статтею 1 Кодексу законів про працю України визначено, що Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України визначено, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Згідно ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

У судовому засіданні позивач пояснив суду, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з якими раніше мав лише усну домовленість про подальше працевлаштування їх продавцями, на момент проведення перевірки, а саме 11.07.2018 року вони знаходились в приміщенні належного мені магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" в с. Джурин, де я їх попросив дочекатись мого приїзду з м. Шаргород для подальшого оформлення з ними трудового договору, наказу про прийняття їх на роботу, здійснення запису про прийняття на роботу в їх трудові книжки, погодження з ними умов праці та оплати, так як саме 11.07.2018 року о 09.40 год., ще до проведення перевірки, я подав до Державної фіскальної служби повідомлення про прийняття працівників на роботу. Окрім того, сам факт присутності у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" ОСОБА_8 та ОСОБА_4 не є доказом того, що їх допущено до виконання робіт продавця магазину без укладення трудового договору та без повідомлення органу центральної влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, відповідно до порядку встановленого Кабінетом Міністрів України. Якщо вони раніше приходили до магазину, то лише як покупці, при цьому спілкувались з продавцем магазину ОСОБА_11, розпитуючи її про умови праці, розмір заробітної плати та інше. Оскільки, в магазині продавцем ОСОБА_11 здійснювався продаж продуктів харчування, такий продавець мав мати медичну книжку про проходження медичного огляду. Саме за її відсутності я не допускав до продажу товарів в магазині нікого іншого, окрім продавця ОСОБА_11 Якщо продавець ОСОБА_11 й дозволяла ОСОБА_12 та ОСОБА_4 чи комусь іншому, виковувати якійсь роботи в магазині, то лише у мою відсутність, без мого розпорядження та без мого відома й дозволу, а від так при складанні акту перевірки не було доведено факту порушення мною зазначених в ньому вимог КЗпП України.

Окрім того, в постанові про накладення штрафу від 27.07.2018 року № ВН 1200/202/АВ/П/ТД/-ФС заступник начальника управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_15. зазначив, що провів розгляд справи та прийняв рішення про накладення штрафу у присутності ОСОБА_1 Однак, жодних повідомлень про дату та час розгляду справи від управління Держпраці у Вінницькій області не отримував. У постанові відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 особисто повідомлений телефонограмою на мобільний номер телефону НОМЕР_1, про дату, час та місце розгляду справи. Вказане твердження також не відповідає дійсності, оскільки вказаний номер телефону належить моєму зятю ОСОБА_13, оскільки на момент проведення перевірки я втратив свій мобільний телефон й тимчасово користувався його мобільним телефоном, номер якого зазначив у наданому мною поясненні, й тому жодної розмови між мною та працівником Управління Держпраці у Вінницькій області не було. Про те, що я викликаюся на розгляд справи ОСОБА_13 мені теж не повідомив, оскільки телефоном з вказаним номером практично не користується. Більше того, відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, контактним номером телефону для здійснення зв'язку є НОМЕР_3 однак відповідачем не було здійснено жодної спроби щодо встановлення зв'язку зі мною на зазначений робочий телефонний номер.

Судом було заслухано пояснення свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що під час інспекційного відвідування була присутня в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2". Однак, знаходилась за межами прилавку, вивчала де знаходиться товар тому, що має намір працювати у ФОП ОСОБА_1 Пояснення допомагали писати інспектори, надиктовували. У магазині вона знаходилась протягом дня 2-3 год. на протязі дня.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що під час проведення інспекційного відвідування була присутня в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2". Однак, знаходилась за межами прилавку, вивчала де знаходиться товар тому, що має намір працювати у ФОП ОСОБА_1

"На запитання суду чому в поясненнях зазначено, що ОСОБА_8 з 20.03.2018 року працює в магазині продавцем" - свідок відповіла, "не знала, що написати, інспектори надиктовували, що писати, я не розуміла, що пишу".

"На запитання представника позивача, яку вчиняли діяльність 20.03.2018 року" - свідок відповіла, що "приходила до магазину вивчала де знаходиться товар, заробітну плату не отримувала".

Як встановлено судом та підтверджено поясненнями свідків, 11.07.2018 року на момент проведення інспекційного відвідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були допущені до роботи без укладення трудового договору.

Окрім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 11 липня 2018 року 09:40 год. подав до Державної фіскальної служби повідомлення про прийняття працівника на роботу, зокрема ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 (а.с. 18-19).

Щодо висновків відповідача, що ФОП ОСОБА_1 не забезпечено облік виконуваної роботи а також облік витрат на оплату праці, а саме не ведеться облік робочого часу, суд зазначає наступне.

Судом оглянуто платіжну відомість та розрахункову-платіжну відомість за період який перевірявся, з яких випливає, що ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 отримали кошти в сумі 3723 грн. кожна. Окрім того, судом оглянуто табель обліку виходів на роботу за липень 2018 року з якого випливає, що ФОП ОСОБА_1 не вчинено порушень зазначених відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що в ході розгляду справи позивачем належними та допустимими доказами доведено відсутність в його діях порушення трудового законодавства, які викладені в акті перевірки та за вчинення яких на позивача накладено штраф, відтак постанова від 27 липня 2018 року № ВН /1200/202/АВ/П/ТД-ФС є протиправною та підлягає скасуванню.

Окрім того, позовна вимога позивача визнати незаконними дії заступника начальника управління Держпраці ОСОБА_15. щодо винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 27 липня 2018 року № ВН /1200/202/АВ/П/ТД-ФС також підлягає задоволенню, оскільки як встановлено у судовому засіданні відповідач не повідомляв ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи, чим порушив права позивача, у зв'язку з чим, останній не мав можливості надати пояснення щодо результатів проведеного інспекційного відвідування.

Аналізуючи положення чинного законодавства та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що постанова від 27 липня 2018 року № ВН /1200/202/АВ/П/ТД-ФС є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії заступника начальника управління Держпраці ОСОБА_15. щодо винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 27 липня 2018 року № ВН /1200/202/АВ/П/ТД-ФС.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Вінницькій області № ВН/1200/202/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 27 липня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами в сумі 223380 грн.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 3995 (три тисячі дев'ятсот дев'яносто п'ять) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2);

Управління Держпраці у Вінницькій області (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Магістратська, 37, ).

Суддя Мультян Марина Бондівна