Справа № 1340/3589/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3589/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представника позивача - Романко В.Р.

представника відповідача - Романишин А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - торгова фірма «Смерічка» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними дії та скасувати постанову, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо - торгова фірма «Смерічка» (80700, вул. Кривоноса, 3, м. Золочів, Львівська область, ) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Львівській області (79005, м. Львів, пл. Міцкевича,8) у якому просить суд:

- визнати протиправними дії управління Держпраці у Львівській області щодо винесення постанов № 399/893/АВ/ФС-2 від 16.05.2018 року та № 399/893/ФС-1 від 16.05.2018 року;

- скасувати постанови Управління Держпраці у Львівській області № 399/893/АВ/ФС-2 від 16.05.2018 року та № 399/893/ФС-1 від 16.05.2018 року.

Ухвалою від 10 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 25 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами інспекційного відвідування працівниками Головного управління Держпраці у Львівській області було складено акт № ЛВ339/893/АВ від 11.05.2018 року. На підставі вказаного акту було винесено постанови № 399/893/АВ/ФС-2 від 16.05.2018 року та № 399/893/ФС-1 від 16.05.2018 року. Позивач зазначає, що у відповідача не було законних підстав для винесення зазначених постанов, а відтак просить визнати протиправними дії. Вказують, на те, що копію наказу та направлення на інспекційне відвідування відповідач надав позивачу лише на письмовий запит, що підтверджується листом № 5647/2/11-34 від 18.06.2018 року. Крім того, зазначають, що відповідачем було проведено розгляд справи про накладення штрафу , без участі представника позивача, оскільки повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, було вручене не керівництву, а працівнику. Даний працівник надав повідомлення керівництву лише 18.05.2018 року, а розгляд справи відбувся 16.05.2018 року. З метою відновлення порушених прав, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, з підстав, що зазначені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 20.04.2018 року № 0790-П, інспектору праці - головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів у Львівській області Кучмі М.І., на підставі п.п.6 п.5 Порядку за листом ПФУ від 04.09.2017 року № 10063/07-74 в термін з 23.04.2018 року по 24.04.2018 року провести інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов'язків у ТзОВ «ВТФ «Смерічка»: Львівська область, Золочівський район, м. Золочів, вул. Кривоноса,3. (а.с. 8).

20.04.2018 року для здійснення інспекційного відвідування у ТзОВ «ВТФ «Смерічка» Головним управлінням Держпраці у Львівській області було видано направлення № 0743 на здійснення інспекційного відвідування у період з 23.04.2018 року по 24.04.2018 року (а.с. 10).

За результатами інспекційного відвідування ТзОВ «ВТФ «Смерічка» відповідачем складено акт № ЛВ 399/893/АВ від 24.04.2018 року. (а.с. 16- 30). Відповідно до зазначеного акту перевірки, ГУ Держпраці у Львівській області встановлено порушення позивачем вимог ч.2 ст.84 КЗпП України, ч.1 та 2 ст.115 КЗпП України, ч.5 ст.95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці».

24.04.2018 року відповідач склав припис № ЛВ399/893/АВ-П, яким зобов'язано директора усунути порушення. (а.с. 11-15).

04.05.2018 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Стецько А.Я., було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. (а.с.57).

11.05.2018 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області було скеровано на адресу керівника ТзОВ ВТФ «Смерічка» виклик на розгляд справи про накладення штрафу, що відбудеться 16.05.2018 року о 17:30 у приміщенні Головного управління Держпраці у Львівській області.

16.05.2018 року перший заступник начальника ГУ Держпраці у Львівській області Грицак О.О., на підставі акту № ЛВ 399/893/АВ прийняла постанову № 399/893/АВ/ФС-2 про накладення на ТзОВ «ВТФ «Смерічка» штрафу у розмірі 3723 грн. (а.с. 31).

16.05.2018 року перший заступник начальника ГУ Держпраці у Львівській області Грицак О.О., на підставі акту № ЛВ 399/893/АВ прийняла постанову № 399/893/АВ/ФС-1 про накладення на ТзОВ «ВТФ «Смерічка» штрафу у розмірі 186 150 грн. (а.с. 32).

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 9 п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015р., Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці, застосування статті 259 Кодексу законів про працю України встановлено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (далі - Порядок № 295).

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема за інформацією: Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; - роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; - працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); - роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників.

Пунктами 8 -12 Порядку № 295 передбачено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

Судом встановлено, що у наказі Головного управління Держпраці у Львівській області від 20.04.2018 року № 0790-П, підставою для проведення інспекційного відвідування зазначено, лист ПФУ від 04.09.2017 року № 10063/07-74.

Отже, судом встановлено, що у відповідача були всі підстави для призначення та проведення інспекційного відвідування.

Крім того, судом не беруться до уваги твердження представника позивача,про те, що процедура проведення відповідачем перевірок встановлено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, оскільки такий втратив чинність згідно з наказом Міністерства соціальної політики України від 4 грудня 2017 року N 1917.

Безпідставними також вважає суд твердження позивача про те, що розгляд справи про накладення штрафу здійснений без участі представника позивача, виходячи з такого. Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» передбачений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 17.07.2013 р. № 509 (надалі по тексту - Порядок №509).

Згідно з п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку № 509 передбачено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 509, уповноважена особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складання акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі справа). Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Пункт 6 Порядку 509 встановлює, що про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до п. 7 вищезгаданого Порядку справу про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Судом встановлено, що 11.05.2018 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області було скеровано на адресу керівника ТзОВ ВТФ «Смерічка» виклик на розгляд справи про накладення штрафу, що відбудеться 16.05.2018 року о 17:30 у приміщенні Головного управління Держпраці у Львівській області. (а.с. 51).

Судом не беруться до уваги твердження представник позивача, що даний лист - виклик був отриманий не керівництвом, а працівником позивача, який не мав відповідних повноважень на отримання відповідної кореспонденції, оскільки відповідачем у відповідності до пункт 6 Порядку 509 було повідомлено позивача.

З матеріалів справи, вбачається, що позивачем було скеровано на адресу Головного управління держпраці у Львівській області на виконання припису від 24.04.2018 року № ЛВ399/893/АВ_П копії документів, ведення яких передбачено трудовим законодавством. (а.с. 60-64).

Судом встановлено, що факт наявності даних порушень позивачем не оскаржується.

За сукупності викладених обставин, суд не вбачає підстав щодо визнання протиправними дій управління Держпраці у Львівській області щодо винесення постанов № 399/893/АВ/ФС-2 від 16.05.2018 року та № 399/893/ФС-1 від 16.05.2018 року та скасування постанови Управління Держпраці у Львівській області № 399/893/АВ/ФС-2 від 16.05.2018 року та № 399/893/ФС-1 від 16.05.2018 року, оскільки є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Обставини, на які посилається позивач, не можуть бути підставами для її скасування.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність дій та оскаржуваних рішень підтверджена належними та допустимими доказами, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

У відповідності до КАС України судові витрати не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - торгова фірма «Смерічка» (80700, вул. Кривоноса, 3, м. Золочів, Львівська область, ) до Головного управління Держпраці у Львівській області (79005, м. Львів, пл. Міцкевича,8, ) - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.