Справа № 536/778/18
Суддя: Колотієвський О. О.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/778/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти УПП у м. Кременчук ДПП ОСОБА_2, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

У травні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти УПП у м. Кременчук ДПП ОСОБА_2, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_3 спору:

Свою позовну заяву обгрунтував зокрема тим, що 02.05.2018 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2, винесено постанову серії ЕАА № 386789 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 стало те, що останній цього дня, близько 14 год. 18 хв., у м. Кременчуці, на вул. ОСОБА_4, керував транспортним засобом VIPER V110A, номерний знак НОМЕР_1, без полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України.

Позивач зазначав, що під час його зупинки інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 повідомив йому, що поліс є у нього в наявності, оформлений згідно чинного законодавства, але підстав для його перевірки (предявлення відсутні), тому він відмовився предявити його для перевірки.

Не зважаючи на пояснення ОСОБА_1, інспектор Деревянко О.М. виніс оскаржувану постанову.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким скасувати вищезазначену постанову.

ІІ. Позиція відповідача стосовно предмета спору:

11 червня 2018 року відповідач ОСОБА_2 надіслав на адресу суду відзив на позов, який обґрунтовував зокрема тим, що згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

02.05.2018 року ним, інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2, винесено постанову серії ЕАА № 386789 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 14 год. 18 хв., у м. Кременчуці, на вул. ОСОБА_4, керував транспортним засобом VIPER V110A, номерний знак НОМЕР_1, без полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України.

Згідно з п.п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в п.2.1. Згідно з п.п. «ґ» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; виконувати розпорядження поліцейського.

Пунктом 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно з п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Згідно з п. 21.4 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

З цих підстав просив відмовити позивачу в задоволенні позову.

ІІІ. Позиція третьої особи стосовно предмета спору:

04 жовтня 2018 року представник третьої особи ОСОБА_5 надіслав на адресу суду пояснення на адміністративний позову ОСОБА_1, в якому зазначив зокрема наступне:

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

02.05.2018 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2, винесено постанову серії ЕАА № 386789 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 14 год. 18 хв., у м. Кременчуці, на вул. ОСОБА_4, керував транспортним засобом VIPER V110A, номерний знак НОМЕР_1, без полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України.

Згідно з п.п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в п.2.1. Згідно з п.п. «ґ» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; виконувати розпорядження поліцейського.

Пунктом 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно з п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Згідно з п. 21.4 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

З цих підстав просив відмовити позивачу в задоволенні позову.

ІV. Позиція суду стосовно предмета спору:

Верховний Суд неодноразово розглядав адміністративні справи в яких предметом спору були постанови притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у звязку з непредявлення полісу обовязкового страхування інспектору для перевірки, зокрема: Постанова ВС № 214/4779/17 від 26 вересня 2018 року, Постанова ВС № 754/16760/15-а від 31 липня 2018 року, Постанова ВС № 686/25000/16-а від 27 червня 2018 року

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. ОСОБА_3 здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст..7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приписами частини 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного ОСОБА_3.

На думку суду, під дієсловом «враховує» треба розуміти ознайомлення з висновком та його осмисленням. Суд вправі не погодитись з висновком Верховного ОСОБА_3, обґрунтувавши незгоду, якщо останній не аналізував норми права, які враховувались ним у даній справі під час системного аналізу. Оскільки у вищезазначених рішеннях, ВС не аналізував норми права, а саме норму закріплену у п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стосовно того, що перевірка полісу обовязкового страхування здійснюється уповноваженими органами лише за наявності конкретних підстав, тому правом відступити від правової позиції і скористається суд у цій справі, оскільки жоден закон не може зобовязати суддю у разі виявлення ним помилки попереднього свого висновку чи колег, копіювати його.

ОСОБА_3 встановлено та не заперечується сторонами, що 02.05.2018 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2, винесено постанову серії ЕАА № 386789 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 стало те, що останній цього дня, близько 14 год. 18 хв., у м. Кременчуці, на вул. ОСОБА_4, керував транспортним засобом VIPER V110A, номерний знак НОМЕР_1, без полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України.

Позивач в судовому засіданні повідомив суду, що під час його зупинки інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 повідомив йому, що поліс у нього є в наявності, оформлений згідно чинного законодавства, але підстав для його перевірки (предявлення) відсутні, тому він відмовився предявити його для перевірки, що не оспорюється сторонами.

Інспектор Деревянко О.М. не врахував пояснення ОСОБА_1, та виніс оскаржувану постанову.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження наявності в нього страхового полісу надав суду копію Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5643498, стоком дії з 28 квітня 2018 року до 27 квітня 2019 року, а під час винесення оскаржуваної постанови

Склад правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП наявний в двох випадках:

- Або керування транспортним засобом особою, яка не має при собі поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")

- Або в разі не пред'явлення для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")

В оскаржуваній постанові відносно ОСОБА_1 визначено обвинувачення, як «керування транспортним засобом без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності».

Суд, при вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не має права вийти за межі предявленого обвинувачення, а ОСОБА_1 під час складання оскаржуваної постанови повідомляв інспектора поліції про наявність в нього останнього, надав суду відповідний поліс, що діяв на момент складання оскаржуваної постанови, що не оспорюється сторонами.

Тобто, відповідачем не доведено відсутність у ОСОБА_1 поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, дійсно згідно з п.п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в п.2.1.

Згідно з п.п. «ґ» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той час, відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; виконувати розпорядження поліцейського.

Пунктом 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

В даному випадку виникає суперечність норм підзаконного акта яким є Постанова КМУ від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху» - нормам

закону, в даному випадку ЗУ «Про дорожній рух» та ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 26.12.2008 року № 758-0-2-08 19, неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома або більше формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання, в теорії права відомі як колізія норм права.

Колізія норм права вирішується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту).

У разі існування суперечності між актами, прийнятими різними за місцем в ієрархічній структурі органами - вищестоящим та нижчестоящим, застосовується акт, прийнятий вищестоящим органом, як такий, що має більшу юридичну силу.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Крім цього, відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 30.01.2009 № Н-35267-18 вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Щокін проти України»

(Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначав зокрема те, що відповідні правові акти (наявні в законодавстві) явно суперечили один одному. У результаті цього національні органи на свій власний розсуд застосували протилежні підходи щодо співвідношення цих правових актів. На думку ЄСзПЛ, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення одного й того ж питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у права особи.

В разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та особи національні органи були зобов'язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для відповідної особи. Однак у справі, що розглядалась, органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на відповідну особу стягнення. Тому, національні органи застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 не відмовлявся предявити інспектору (відповідачу) поліс обовязкового страхування у порядку передбаченому закону, тобто відповідно ЗУ ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - який є спеціальним законом який передбачає два випадки для перевірки полісу страхування

1. при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху

2. оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідач в свою чергу не надав суду доказів того, що здійснювалось складання протоколу щодо порушень правил дорожнього руху, чи відбувалось оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригоди, тому вимога поліцейського для предявлення позивачем полісу обовязкового страхування суперечила закону.

Відповідно до ст. 60 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов'язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази і не несе відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним, що підстави для предявлення полісу обовязкового страхування на момент винесення оскаржуваної постанови у інспектора Деревянко О.М. були відсутні, а тому не може бути наслідком притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАА № 386789 від 02 травня 2018 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - підлягає скасуванню.

Керуючись ст.126 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, Постановою КМУ - Правилами дорожнього руху України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Конституцією України, Листами Міністерства Юстиції України від 30.01.2009 № Н-35267-18 та від 26.12.2008 року № 758-0-2-08 19, рішенням ЄСзПЛ «Щокін проти України», ЗУ «Про національну поліцію, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти УПП у м. Кременчук ДПП ОСОБА_2, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕАА № 386789 від 02 травня 2018 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_6