Справа № 462/6437/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №462/6437/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45660/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кравчука В.М.,

суддів: Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув в попередньому судовому засіданні справу №462/6437/16-а за касаційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2017 року (суддя Колодяжний С.Ю.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року (колегія суддів у складі Бруновської Н.В., Костіва М.В., Шавеля Р.М.) у справі №462/6437/16-а за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

І. ПРОЦЕДУРА

1. 06.12.2016 позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 07-вих-3383/140 від 21.11.2016.

2. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 09.02.2017 позов задоволено. Суд скасував постанову у справі про адміністративне правопорушення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради № 07-вих-3383/140 від 21.11.2016 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальність відповідно до ч.8 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3. 09.06.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року.

4. У касаційній скарзі Відповідач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.06.2017 відкрито провадження у справі. Станом на 03.10.2018 відзив від Позивача не надходив.

6. Відповідачем було заявлено клопотання про розгляд справи за участі його представника. Однак відповідно до ч.1 ст. 343 КАС України попередній розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.11.2016 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові на підставі наказу від 20.05.2016 та скарги ОСОБА_5 від 19.10.2016, поданої через Центр надання адміністративних послуг, провела позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва - реконструкції з переплануванням та добудовою балкону квартири АДРЕСА_1.

8. За результатами перевірки 07.11.2016 складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зафіксовано порушення вимог ст. 376 ЦК України та ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та встановлено, що проведено роботи з реконструкції квартири на АДРЕСА_1 з переплануванням та добудовою балкону без погодженої у встановленому порядку проектної документації та відповідних дозвільних документів на виконання таких будівельних робіт.

9. 07.11.2016 на підставі акта перевірки за фактом вказаного порушення відповідач склав протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності відносно ОСОБА_4 Також 07.11.2016 Інспекція видала припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язала позивача зупинити виконання будівельних робіт та усунути виявлені перевіркою порушення до 21.11.2016.

10. Начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові ОСОБА_6 21.11.2016 відносно позивача винесено постанову №07-вих-3383/140 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.96 КУпАП, згідно якої його оштрафовано на 8500 грн. за те, що він провів реконструкцію з переплануванням та добудовою балкону до квартири за адресою: АДРЕСА_1, без погодженої у встановленому порядку проектної документації та дозвільних документів на виконання будівельних робіт, чим порушив ст.376 ЦК України та п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. В обґрунтування позовних вимог Позивач покликався на те, що допущене ним порушення законодавства при реконструкції балкону шляхом його розширення не відповідає кваліфікації його дій, яка застосована відповідачем. Він лише відремонтував і частково реконструював балкон, але не здійснював жодного будівництва об'єкту ІІІ категорії складності, тим більше не надавав неправдивих відомостей у декларації про початок будівельних робіт.

Вважав, що до правовідносин щодо реконструкції балкону не застосовуються положення ст.376 ЦК України, про порушення якої вказано в оскаржуваній постанові. При цьому він збільшив балкон всього на 1 кв.м, однак Інспекція так і не пояснила, чому таке збільшення вважає істотним.

Звертав увагу, що фактично розгляд справи не відбувся. Коли він прибув на запрошення до Інспекції у визначений час, його на засідання для розгляду протоколу не запросили, без отримання будь-яких його пояснень працівник Інспекції повідомив, що його оштрафували і постанову він отримає поштою. Наведені у постанові відомості про те, що було заслухано його пояснення, і що він відмовився підписувати постанову, не відповідають дійсності.

Крім цього вказував, що його двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення, оскільки адміністративна комісія Залізничної районної адміністрації постановою №292 від 26.10.2016 притягувала його до адміністративної відповідальності за самовільне збільшення балкону і наклала на нього штраф, який він добровільно сплатив.

Вважав, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, а вказана постанова інспектора є незаконною та підлягає скасуванню.

12. Відповідач просив відмовити в задоволенні адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на те, що постанова та накладене адміністративне стягнення винесена відносно позивача законно у відповідності вимог чинного законодавства.

Додатково пояснив, що посадові особи Інспекції при проведенні перевірки та винесені за її результатами документів, діяли в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, що регулюють порядок проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, а висновки, викладені в акті позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначив, що реконструкція є будівельними роботами, на які у встановленому законодавством порядку необхідно отримати відповідні дозвільні документи. Позивачем під час перевірки не було надано жодних документів, які б підтверджували категорію складності об'єкта будівництва, тому посадова особа Інспекції мала право віднести вказаний об'єкт до ІІІ категорії складності.

Кваліфікація дій позивача за ч. 8 ст. 96 КУпАП є вірною.

Твердження позивача, що його повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те саме порушення вважає безпідставним, оскільки Адміністративною комісією Залізничної районної адміністрації ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП, тобто за порушення правил користування житловими будинками і приміщеннями, тоді як Інспекцією за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації на початок виконання зазначених робіт, а отже за різні порушення.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Суди попередніх інстанцій дійшли спільного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, суб'єкт владних повноважень діяв не в межах повноважень та не у спосіб передбачений законом та Конституцією України.

14. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач порушив порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності а саме, позивачу не були роз'яснені права і обов'язки, не оголошений протокол про адміністративне правопорушення, не надана можливість надати пояснення, заявляти клопотання, не досліджувалися будь-які інші докази тощо.

15. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України постановою від 23.05.2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553).

16. Позивач не заперечував проти фактичних обставин події, проте вважає, що допущене ним порушення законодавства не відповідає кваліфікації цього порушення відповідачем.

17. Загальні засади отримання права на виконання будівельних робіт визначені ст. 34, 36 та 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно п.2 ч.1 ст.34 «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності. Процедура подання декларації про початок виконання будівельних робіт та її форма визначені Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 N 466.

18. Як вбачається з матеріалів справи, на момент проведення перевірки 07.11.2016 в квартирі на вул. Мундяк, 4/12 у м. Львові було проведено реконструкцію балкону з його розширенням, тобто будівельні роботи без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Даний факт позивачем не заперечується.

19. При складанні акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.11.2016 провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції самовільно, без будь-якого обґрунтування віднесено об'єкт будівництва до ІІІ категорії складності з огляду на наступне.

20. Відповідно до ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

21. Категорія складності, визначається відповідно до ДСТУ-Н Б В.1.2-16:13 «Визначення класу наслідків та категорії складності об'єктів будівництва». За нормами ДСТУ (п.4.1) визначення категорії складності здійснюється за відповідним розрахунком. Але у акті перевірки не наведено такого розрахунку. Відповідачем не надано належного обґрунтування того, чому об'єкт будівництва позивача віднесено до ІІІ категорії складності.

22. Таким чином, відповідачем не доведено правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 саме за ч.8 ст.96 КУпАП - виконання будівельних робіт щодо реконструкції балкону квартири без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, вчинене щодо об'єктів IІІ категорії складності.

23. Крім цього, в оскаржуваній постанові вказано про порушення позивачем ст.376 ЦК України, проте не конкретизовано, які саме вимоги цієї статті порушено.

24. До того ж, у положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 Цивільного кодексу України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно роз'яснення, даного в п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках, суди повинні враховувати, що положення статті 376 ЦК до цих правовідносин не застосовуються.

25. Отже, визнання ОСОБА_4 винним у порушенні вимог ст.376 ЦК України є безпідставним. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 вже притягався до адміністративної відповідальності за самовільне перепланування балкону за ст.150 КУпАП і на нього накладено штраф у розмірі 51 грн., що підтверджується постановою Залізничної районної адміністрації львівської міської ради № 292 від 26.10.2016. Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

26. Однією з підстав заявленого ОСОБА_4 позову є порушення процедури оформлення протоколу і розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суди виходили з того, що у протоколі від 07.12.2016 відсутні письмові пояснення ОСОБА_4 та відомості про те, що останній відмовився від дачі пояснень.

27. У ст. 276 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

28. Як пояснив позивач, розгляд справи фактично не відбувався. Коли він прибув на запрошення до Інспекції у визначений час, його на засідання для розгляду протоколу не запросили, без отримання будь-яких його пояснень працівник Інспекції повідомив, що його оштрафували і постанову він отримає поштою. Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення йому не були роз'яснені права і обов'язки, не оголошений протокол про адміністративне правопорушення, не надано можливість надати пояснення, заявляти клопотання, не досліджувалися будь-які докази, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення, взагалі не відомо чи був начальник Інспекції, який підписав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, присутній в той час.

29. У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

30. Представником відповідача не спростовано в судовому засіданні таких тверджень позивача, не надано жодних доказів, які б породжували сумніви у правдивості таких доводів. Також суду не представлено доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_4 відмовився від отримання оскаржуваної постанови, як вказано в її змісті.

31. При винесені постанови від 21.11.2016 за №07-вих-3383/140 начальник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові ОСОБА_6 порушив процедуру розгляду справи, в постанову внесено недостовірні дані щодо отримання пояснень від ОСОБА_4, зайво поставлено в вину позивачу порушення ст.376 ЦК України, а кваліфікація дій ОСОБА_4 саме за ч.8 ст.96 КУпАП є сумнівною, необґрунтованою і не підтверджена належними доказами, у зв'язку з чим вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм чинного законодавства України.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

32. Відповідач у своїй касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки:

А) посадова особа Відповідача правомірно віднесла об'єкт будівництва до III категорії складності з огляду на те, що Позивачем під час перевірки не було надано жодних документів щодо категорії складності об'єкта будівництва;

Б) Відповідач вважає безпідставними посилання суду на п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 оскільки даний пункт стосується правовідносин та справ про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо. При тому, що дана справа стосується оскарження постанови про адміністративне правопорушення;

В) враховуючи те, що Позивачем під час перевірки не було надано відповідний дозвільний документ та проектну документацію, посадовою особою Відповідача правомірно було зазначено про порушення ст. 376 ЦК України;

Г) Постановою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №292 від 26.10.2016 Позивача притягнено до відповідальності за вчинення іншого складу правопорушення;

Д) розгляд справи про адміністративне правопорушення, всупереч покликанням позивача, відбувався у відповідності до вимог КУпАП.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

33. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд зазначає, що всі аргументи касатора вже були оцінені належним чином судами попередніх інстанцій, з оцінкою якого Суд погоджується з таких підстав.

34. Щодо доводу, наведеного в п. 32А), то суд першої інстанції, з яким погоджується Суд, встановив, що при складанні акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.11.2016 провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції необґрунтовано віднесено об'єкт будівництва до ІІІ категорії складності за наслідками.

Покликання відповідача на те, що створюється небезпека для здоров'я і життя людей, які постійно перебувають на об'єкті в кількості від 50 до 300 людей, Суд вважає бепідставним, оскільки об'єктом будівництва є не житловий будинок, а балкон.

35. Через помилкову кваліфікацію Позивача було безпідставно притягнено до відповідальності за ч.8 ст.96 КУпАП - виконання будівельних робіт щодо реконструкції балкону квартири без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, вчинене щодо об'єктів IІІ категорії складності.

36. Щодо доводів, наведених в пп. 32Б) та 32В), то Суд відхиляє їх, оскільки судом першої інстанції вірно було зазначено, що визнання винуватості ОСОБА_4 у порушенні вимог ст.376 ЦК України є безпідставним, оскільки положення постанови Пленуму стосуються справ, пов'язаних із самочинним будівництвом, загалом.

37. При цьому Відповідачем не враховано, що у положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 Цивільного кодексу України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У цій справі Відповідач не дотримався процедури перевірки підстав відповідно положень ст.376 ЦК України.

38. Щодо доводу, наведеного в п.32 Г), то Суд зазначає, що всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України відповідач не надав Суд жодних доказів на спростування тверджень Позивача про те, що його не запросили на засідання для розгляду протоколу, без отримання будь-яких його пояснень працівник Інспекції повідомив, що його оштрафували і постанову він отримає поштою.

39. Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено право Позивача на захист.

40. Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду.

41. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

42. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

43. Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

44. Відповідно до ст. 341 КАС України Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

45. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

46. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції у справі.

47. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

48. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 09 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі №462/6437/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб