Справа № 533/930/18
Суддя: Оксенюк М. М.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

08.10.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/930/18
Провадження № 2-а/533/16/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами спрощеного позовного провадження)

08 жовтня 2018 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,

секретаря судового засідання Шуліки Л. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

17.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду з адміністративним позовом до відповідача поліцейського роти № 4 БПП у м. Кременчук в Полтавській області капрала поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

30.08.2018 року позивач ОСОБА_1 на виконання ухвали про залишення позову без руху від 17.08.2018 року надав до суду уточнений адміністративний позов.

Позивач в позові зазначив, що 13.08.2018 року поліцейським роти № 4 БПП у м. Кременчук в Полтавській області капралом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серія ВР № 175848 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 255 (двісті пятдесят пять) грн.

Відповідно до змісту вищевказаної постанови від 13.08.2018 року вбачається, що 13.08.2018 року о 12 годині 04 хвилин на автодорозі М-22 «Полтава-Олександрія» громадянин ОСОБА_1 керував вантажним автомобілем НОМЕР_1 та порушив правила перевезення вантажів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Далі позивач зазначив, що дана постанова не відповідає вимогам закону та обставинам справи, а тому просить вказану постанову скасувати, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не вчиняв.

Ухвалою суду від 03.09.2018 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно ухвали суду від 17.09.2018 року замінено відповідача по справі поліцейського роти № 4 БПП у м. Кременчук в Полтавській області капрала поліції ОСОБА_3 належним відповідачем - інспектор роти № 4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не з'явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позову за безпідставністю, оскільки викладені позивачем у своєму позові обставини не відповідають дійсності, вважає що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені законом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Як вбачається із постанови серії ВР № 175848 по справі про адміністративне правопорушення, 13.08.2018 року о 12 годині 04 хвилин на автодорозі М-22 «Полтава-Олександрія» громадянин ОСОБА_1 керував вантажним автомобілем НОМЕР_1 та порушив правила перевезення вантажів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн.

Згідно діючих вимог, які містилися в п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Ч.1 ст. 122 КУпАП визначено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі Порядок).

Підпункт 2 абзацу 1 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 № 879 (далі - Порядок), передбачає, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до пункту 3 Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

В пункті 6 Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно положень пункту 51 Порядку, документальний габаритно-ваговий контроль здійснюється шляхом визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор роти № 4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2, не здійснював габаритно-ваговий контроль в пунктах габаритно-вагового контролю та не застосовував вимірювального обладнання яке проходить атестацію, оскільки ним було застосовано документальний габаритно-ваговий контроль, передбачений пунктом 51 Порядку.

Статтею 48 Закону «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Суд звертає увагу на те, що відповідач фактично здійснював документальний габаритно-ваговий контроль за наявною у водія (позивача) свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серія САТ 708693 та серія САТ 708691 та товарно-транспортною накладною № 730б784711 від 13.08.2018 року, в якій зазначалося про перевезення автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивачем, вантажу більше ніж передбачено технічною характеристикою.

При цьому, суд звертає увагу на те, що водієм в позовній заяві не було заявлено про невідповідність даних такої накладної фактичним обставинам перевезення вантажу щодо його маси.

Згідно пункту 37 Порядку, учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Інструкції 1395 (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Таким чином, відповідач, здійснюючи документальний габаритно-ваговий контроль за наданою позивачем товарно-транспортною накладною, шляхом визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, дійшов правомірного висновку про порушення встановлених правил перевезення вантажу.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Знання правил дорожнього руху є обов'язковим для кожного учасника дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил перевезення вантажів у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідач довів правомірність свого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки 13.08.2018 року близько 12 години 04 хвилин на автодорозі М-22 «Полтава-Олександрія» громадянин ОСОБА_1 керував вантажним автомобілем НОМЕР_2 та порушив правила перевезення вантажів, зокрема п. 22.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 122, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 229, 243-246, 257-262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Козельщинський районний суд.

Суддя