Справа № 826/12839/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 жовтня 2018 року м. Київ № 826/12839/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву Громадської спілки "Український інститут громадського здоров'я" в інтересах члена та засновника спілки - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут громадського здоров'я" до Державної фіскальної служби України, Головного державного інспектора Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України Полубок Оксани Володимирівни (відокремлений пункт реєстрації користувачів акредитованого центру сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України) про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Громадська спілка "Український інститут громадського здоров'я" в інтересах члена та засновника спілки - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут громадського здоров'я" до Державної фіскальної служби України, Головного державного інспектора Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України Полубок Оксани Володимирівни (відокремлений пункт реєстрації користувачів акредитованого центру сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України) про:

- визнання відмови Головного державного інспектора Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України Полубок Оксани Володимирівни в отриманні ОСОБА_2 послуг електронного цифрового підпису Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут громадського здоров'я" за реєстраційною карткою від 06 серпня 2018 року, протиправною;

- зобов'язання Державну фіскальну службу України утриматися від витребування оригіналу та копії нотаріально посвідченої довіреності з відповідними повноваженнями від представників під час отримання послуг електронного цифрового підпису юридичної особи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року позовну заяву Громадської спілки "Український інститут громадського здоров'я" в інтересах члена та засновника спілки - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут громадського здоров'я" залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків, а саме надання суду документа про сплату судового збору чи клопотання про звільнення від сплати судового збору (відстрочення сплати судового збору) з відповідними доказами, що слугують підтвердженням умов для застосування таких підстав, зокрема, доказів майнового стану позивача.

17 вересня 2018 року представником позивача до суду подано клопотання про відкриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначено, що позивач є громадською організацією, яка здійснює діяльність без створення юридичної особи, а тому не повинна додавати до позовної заяви документ про сплату судового збору, оскільки на таку організацію не розповсюджується дія Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Суд, розглянувши подане клопотання, дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Комплексний аналіз указаних законодавчих положень дає підстави для висновків, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження у справі.

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов'язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

При цьому, суд вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) обмежений статтею 8 Закону України "Про судовий збір", в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.

З метою недопущення порушень прав позивача, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року надано можливість позивачу подати належні та допустимі докази на підтвердження майнового стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут громадського здоров'я", оскільки позивачем по справі інтереси якого порушено, є саме вказане товариство.

Тому висновок про звільнення від сплати судового збору суд може прийняти тільки після з'ясування питання щодо наявності пільг, встановлених статтею 5 Закону України "Про судовий збір" чи обставин, які вказують на скрутний майновий стан позивача.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 квітня 2018 року у справі №200/4904/17-а, ухвалах від 19 липня 2018 року №804/3035/18, від 17 вересня 2018 року у справі №804/201/83/18№ та від 24 вересня 2018 року у справі №9901/756/18 (П/9901/756/18).

Враховуючи, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, а саме, не сплатив судовий збір за її подання, а також не подав належних та допустимих доказів щодо звільнення від сплати судового збору (відстрочення його сплати), позовна заява підлягає поверненню, оскільки сплата судового збору за подання позовних заяв до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву Громадської спілки "Український інститут громадського здоров'я" в інтересах члена та засновника спілки - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут громадського здоров'я" до Державної фіскальної служби України, Головного державного інспектора Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України Полубок Оксани Володимирівни (відокремлений пункт реєстрації користувачів акредитованого центру сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби України) про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак