Справа № 820/11232/15
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2018 року

Київ

справа №820/11232/15

адміністративне провадження №К/9901/38029/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

за участю секретаря судового засідання - Загороднього А.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник відповідача - Лютянський М.Я.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року (суддя Мельников Р.В.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2018 року (судді: Чалий І.С. (головуючий), Ральченко І.М., Пянова Я.В.) у справі №820/11232/15 за позовом ОСОБА_2 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернулася до суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 03.03.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем у розмірі 7 836,81 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2 129,21 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновок контролюючого органу про отримання позивачем додаткового блага від ПАТ "Універсал Банк" є помилковим, оскільки фактично жодних доходів при взаємовідносинах з вказаною банківською установою ОСОБА_2 не отримувала, оскільки одержавши виписку по рахунку з ПАТ "Універсал Банк" про сплату за кредит від 30.05.2008 грошових коштів станом на 04.08.2011 року баланси нульові, а отже списання будь - яких пені або штрафу, не було особистим доходом позичальника, і тому позивач не може сплачувати за їх списання податок на додаткове благо, тому що фактично додаткове благо ним отримане не було.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Справа розглядалась судами неодноразово.

4. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2018 року, позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення скасовано.

5. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що у позивача не відбулося збільшення майнового стану чи приросту його активів у тій чи іншій формі, а тому ОСОБА_2 доходу, який підлягає оподаткуванню не отримувала, а тому не мала обов'язку декларувати його та подавати до контролюючого органу податкову декларацію.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2018 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

7. Касаційний розгляд справи проведено у судовому засіданні, відповідно до ст. 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що фахівцями контролюючого органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо достовірності, повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб з окремих видів доходів, відмінних від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013, за результатами якої складено акт №325/20-33-17-02-07/НОМЕР_1 від 13.02.2015 та прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до висновків контролюючого органу, викладених у акті перевірки, позивачем допущено порушення вимог пп. 179.1 ст. 179, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, що полягало у неподанні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, не нарахуванні та несплаті податку на доходи фізичних осіб у сумі 7836,81 грн.

Висновки фахівців контролюючого органу про порушення вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що позивачем не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага (анулювання (прощення) боргу) у сумі 47 457,27 грн за кредитним договором №СL51445 від 30.05.2008 та не сплачено з такого доходу податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між позивачем та ПАТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір №СL51445 від 30.05.2008 на суму 17 000,00 грн.

ОСОБА_2 за період з 04.07.2008 по 04.08.2011 сплачено в банк кошти готівкою за вказаним договором в сумі 7160,00 грн, що підтверджено банківською випискою від 26.02.2015.

Судами також встановлено, що ПАТ «Універсал Банк» направлено на ім'я позивача пропозицію по врегулюванню заборгованості від 16.11.2012 №165/1477, в якій банківською установою зафіксовано, що позивачкою 16.11.2012 було сплачено 2949,11 грн. та запропоновано в разі оплати 14 445,53 грн в строк до 16.11.2013 то решта заборгованості за кредитним договором буде вважатися врегульованою.

Між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 18.11.2013 підписаний акт про припинення зобов'язань за договором № СL51445 від 30.05.2008, згідно з п. 1 якого встановлено, що станом на 18.11.2013 загальний розмір заборгованості позивача перед банком за договором № СL51445 від 30.05.2008 становить 47 457,27 грн. Пунктом 2 вказаної угоди визначено, що з моменту підписання сторонами цього акта заборгованість позичальника перед кредитором у сумі 47 457,27 грн вважається погашеною повністю, шляхом прощення кредитором такої заборгованості позичальнику (на підставі ст. 605 Цивільного кодексу України прощення боргу), а позичальник вважається таким, що виконав свої зобов'язання за основним договором у повному обсязі.

Відповідачем з метою визначення об'єкту оподаткування до ПАТ «Універсал Банк» було направлено запит №14897/171 від 11.11.2014 про надання інформації щодо отримання платником податку ПАТ «Універсал Банк» доходу у вигляді додаткового блага.

Відповідно до відповіді ПАТ «Універсал Банк» №3738 ГО від 24.11.2014, на підставі акта про припинення зобов'язань від 18.11.2013 року за договором № СL51445 від 30.05.2008 ОСОБА_2 анульовано борг у сумі 47 457,27 грн. Ознака доходу для форми 1-ДФ « 126».

Крім того, матеріали справи містять розрахунок заборгованості за кредитним договором №СL51445 від 30.05.2008, наданий ПАТ «Універсал Банк», з якого вбачається, що станом на дату розрахунку 18.11.2013 заборгованість по договору складає 47 457,27 грн, в тому числі прострочена заборгованість по кредиту 11 734,73 грн, сума дострокового стягнення кредиту 0,00 грн., відсотки 5 849,47 грн, підвищені відсотки 29 873,07 грн.

Також за даними ПАТ «Універсал Банк» на погашення отриманого кредиту позивачем було перераховано кошти у загальному розмірі 24 553,16 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. У доводах касаційної скарги контролюючий орган наводить норми матеріального та процесуального права, вказує на їх неправильне застосування, зазначає про неврахування судами всіх фактичних обставин справи, що мають значення для справи, зокрема вказує, що відповідно до абз."д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України ПАТ «Універсал Банк» здійснило анулювання заборгованості позивача за кредитним договором в сумі 47 457,27 грн та відобразило таку суму у податковому розрахунку за формою 1 ДФ, а отже позивач отримавши дохід у вигляді додаткового блага самостійно мала сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній декларації.

10. Позивачем відзиву на касаційну скаргу надано не було.

11. Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" надало додаткові пояснення у справі, в яких підтримує доводи касаційної скарги контролюючого органу та просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

12.1. Підпункт 14.1.47 пункту 14.1 статті 14.

Додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

12.2. Підпункт 14.1.54 пункту 14.1 статті 14.

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

12.3. Пункт 164.1 статті 164.

Базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

12.4. Підпункт 164.2.14 пункт 164.2 статті 164.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання.

12.5. Абзац «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), зокрема у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

12.6. Підпункт 165.1.49 пункту 165.1 статті 165.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

13. Цивільний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

13.1. Частина перша статті 509.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

13.2. Частина перша статті 536.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

13.3. Частина перша статті 546.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

13.4. Частина друга статті 549.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання;

13.5. Частина третя статті 549.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

13.6. Частина перша статті 605.

Зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

13.7. Частина перша статті 1054.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

15. Сума боргу (тіло кредиту та проценти) платника податку анульована (прощена) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника.

16. Проценти нараховані за користування кредитними коштами включаються до оподаткованого доходу, що отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором, оскільки нараховані проценти за користування кредитом, є платою за надану послугу з користування кредитними коштами, а тому анулювання таких (процентів) - звільнення від оплати за таку послугу для позивальника є додатковим благом, при цьому обов'язок сплати таких передбачено умовами кредитного договору як невід'ємної частини домовленостей досягнутих між сторонами та не є засобом забезпечення їх виконання.

17. При списанні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом включаючи і проценти як плату за отриману послугу з користування наданими коштами.

18. Законодавством не заборонено встановлювати й інші види забезпечення виконання зобов'язань, підстави сплати, правова форма та розмір яких визначаються договором або законом, а тому встановлення в договорі підвищених відсотків як санкції за користування кредитом понад визначений у договорі строк є забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором, яке передбачене домовленістю сторін і не суперечить законодавству. Підвищені проценти, сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов'язань за кредитним договором та є відмінними від неустойки (штраф, пеня), а тому також не є доходом платника податку у разі їх анулювання за рішенням банківської установи.

19. Доходом платника податку у розумінні норм Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) є основна сума боргу та відсотки за кредитним договором, які були анульовані (прощені) кредитором, натомість анульовані (прощені) пеня, штраф чи підвищені відсотки (за прострочення платежу) не є доходом платника податку, а відповідно і не є об'єктом оподаткування податком з доходу фізичних осіб.

20. Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

21. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

22. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.

23. Висновки судів попередніх інстанцій, що анульована банком сума заборгованості, а саме основний платіж, проценти та підвищені проценти не є доходом платника податків, який підлягає оподаткуванню, є обґрунтованим лише в частині анульованих банком підвищених процентів за кредитним договором у сумі 29 873,07 грн та не є обґрунтованими в частині анулювання простроченої суми боргу по кредиту (основної суми боргу за кредитом, тіло кредиту) у розмірі 11 734,73 грн та відсотків у сумі 5 849,47 грн.

Таким чином, анульована прострочена сума боргу по кредиту у розмірі 11 734,73 грн та відсотки по кредиту у розмірі 5 849,47 грн є доходом позивача та об'єктом оподаткування податком з доходу фізичних осіб.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

25. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи статті 14, 164, 165 Податкового кодексу України, статті 504, 536, 546, 549, 605,1054 Цивільного кодексу України колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суд першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення) в частині висновків щодо анульованої банком простроченої суми боргу по кредиту у розмірі 11 734,73 грн та відсотків по кредиту у розмірі 5 849,47 грн, що призвело до скасування правильно визначеної контролюючим органом суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 2 759,91 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 859,98 грн, а тому касаційна скарга Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2018 року підлягає частковому задоволенню.

26. Відповідно до п. 3 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

27. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша ст. 351 Кодексу адміністративного судочинства України). Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя ст. 351 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2018 року у справі № 820/11232/15 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.03.2015 за основним платежем у розмірі 2759,91 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 859,98 грн скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині.

В решті постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2018 року у справі № 820/11232/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду