Справа № 826/15650/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2018 року м. Київ № 826/15650/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Міжнародна благодійна організація "Екологія-Право-Людина" звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Міністерства освіти і науки України, в якій висловила прохання:

- визнати протиправними та скасувати окремі положення наказу Київського національного університету імені Тараса Шевченка №414-32 від 31 травня 2010 року "Про створення навчально-наукового центру Інститут біології" за підписом ректора Л.В.Губерського, а саме, скасувати:

пункт 1 в частині слів "до складу якого увійдуть: Канівський природний заповідник";

пункт 4 в частині слів: "вилучити з мережі фінансування та звітності Міністерства освіти і науки України Канівський природний заповідник як окрему юридичну особу відповідно до чинного законодавства",

пункт 5, 6, 7, 8 в повному обсязі;

- визнати бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо незабезпечення організації належного функціонування Канівського природного заповідника як окремої юридичної особи, а саме невжиття дій із недопущення виконання окремих пунктів наказу Київського національного університету імені Тараса Шевченка №414-32 від 31 травня 2010 року (пункту 1 в частині включення Канівського природного заповідника у склад Інституту біології; пункту 4 в частині вилучення з мережі фінансування та звітності Міністерства освіти і науки України Канівський природний заповідник як окрему юридичну особу відповідно до чинного законодавства», пунктів 4, 5, 6, 7, 8 в повному обсязі) та недопущення оформлення права постійного користування земельними ділянками Канівського природного заповідника на Київський національний університет імені Тараса Шевченка), - протиправною;

- зобов'язати Міністерство освіти і науки України забезпечити організацію належного функціонування Канівського природного заповідника як окремої юридичної особи, а саме вжити заходи, якими забезпечити: включення Канівського природного заповідника в мережу фінансування та звітності Міністерства освіти і науки України; відновлення штатного розпису Канівського природного заповідника, який існував до моменту прийняття наказу Київського національного університету імені Тараса Шевченка №414-32 від 31 травня 2010 року; передачу із балансу Київського національного університету імені Тараса Шевченка на баланс Канівського природного заповідника всі основні засоби, інші матеріальні та нематеріальні активи Канівського природного заповідника; перереєстрацію транспортних засобів з Київського національного університету імені Тараса Шевченка на Канівський природний заповідник; відкриття рахунків Канівського природного заповідника в органах Державного казначейства; оформлення права постійного користування земельними ділянками Канівського природного заповідника на Канівський природний заповідник;

- зобов'язати Міністерство освіти і науки України звернутися до відповідного суб'єкта державної реєстрації юридичних осіб із заявою про внесення змін до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме:

виключити Університет із пункту, яким передбачено Університет в якості центрального чи місцевого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить Канівський природний заповідник;

виключити Університет із пункту засновників (учасників) Канівського природного заповідника;

внести інформацію про Міністерство освіти і науки України як орган управління та засновника Канівського природного заповідника;

змінити назву із "Канівський природний заповідник Київського національного університету імені Тараса Шевченка" на "Канівський природний заповідник".

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07 грудня 2017 року №2246-VIII з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1762 грн.

Таким чином, позивачу при зверненні до суду з даною позовною заявою сплаті підлягає судовий збір у розмірі 5286 грн. Однак, до позовної заяви доказів його сплати не додано, а навпаки, заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтоване порушенням права Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" на безпечне для життя і здоров'я довкілля, оскільки функціонування заповідника, на думку позивача, здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства.

Частинами першою, другою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовані Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, висновок про звільнення від сплати судового збору суд може прийняти тільки після з'ясування питання щодо наявності пільг, встановлених статтею 5 Закону України "Про судовий збір" чи обставин, які вказують на скрутний майновий стан позивача.

Законом України "Про судовий збір" не надано позивачу пільг зі сплати судового збору. Окрім того, позивачем не надано доказів і скрутного майнового стану.

Разом з тим, частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року №R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання позовних заяв до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 23 липня 2018 року у справі №804/2287/17, від 09 липня 2018 року у справі №802/972/18-а, від 26 червня 2018 року у справі №199/929/18 (2-а/199/56/18).

З огляду на викладене, Міжнародній благодійній організації "Екологія-Право-Людина" необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, що слугують підставою для звільнення від сплати судового збору з урахуванням положень чинного законодавства, зокрема, докази на підтвердження майнового стану.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Частиною шостою статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною четвертою статті 122 КАС України визначено, що у випадку якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Позивач в позовній заяві, зокрема, просить визнати протиправним та скасувати окремі положення наказу Київського національного університету імені Тараса Шевченка №414-32, датованого 31 травня 2010 року, однак не зазначає, коли дізнався про наявність цього наказу.

Окрім того, позивач посилається на використання досудового порядку вирішення спору шляхом звернення до Міністерства освіти і науки України щодо вжиття заходів по відновленню Канівському природному заповіднику статусу юридичної особи, незаконності наказу Київського національного університету імені Тараса Шевченка №414-32, датованого 31 травня 2010 року.

Листом від 11 травня 2018 року№1/11-536, отриманим позивачем 22 травня 2018 року, Міністерство освіти і науки України підтвердило перебування Канівського природного заповіднику у складі Київського національного університету імені Тараса Шевченка, при цьому заходів щодо усунення бездіяльності, на думку позивача, не вчинило, що і зумовило звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Водночас якщо позивачем застосовано, як Міжнародна благодійна організація "Екологія-Право-Людина" вказує, саме досудовий порядок вирішення спору, то необхідним є дотримання строку звернення до суду, передбаченого у такому випадку частиною четвертою статті 122 КАС України. Відтак, за обставин звернення до суду лише 21 вересня 2018 року заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем не подано, поважності підстав пропуску такого строку не обґрунтовано.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статями 169, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків шляхом надання до суду:

- документу про сплату судового збору у сумі 5286 грн на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: "отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4021, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101", або клопотання про звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору з відповідними доказами на підтвердження майнового стану;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення такого строку.

Ухвала відповідно до частини другої статті 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Чудак