Справа № 607/10991/18
Суддя: Грицак Р. М.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2018 Справа №607/10991/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Грицака Р.М.

за участю секретаря с/з Чех Ю.Ю.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Гребеняк Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0062/40300/18 від 23 травня 2018 року, посилаючись на те, що в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні докази того, що позивач мав умисел на вчинення дій, передбачених статтею 485 МК України, що унеможливлює притягнення особи до відповідальності, тобто відсутній склад адміністративного правопорушення. Оформлення проводилось не позивачем особисто, як про це вказано в оскаржуваній постанові, а митним брокером на підставі договору доручення від ТОВ «Сокіл-Захід». Митним брокером надано митниці саме ті документи, які надійшли від постачальника товару нідерландської компанії «M.VOS VOF», які були надані їх представником на митному кордоні України, а інвойс компанії, договір купівлі-продажу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу подавалися в пункті пропуску водієм. Також ОСОБА_4 не укладав договору від 20 вересня 2014 року №01/01/2014 із нідерландською компанією «M.VOS VOF», даний договір був укладений попереднім керівником ТОВ «Сокіл-Захід». Крім цього, згідно листа №DIC_2015_36537 від 13 листопада 2015 року митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував ДФС України про те, що такий договір не укладався, а транспортні засоби українській компанії не продавалися. Тобто, факт незаконного переміщення товару 20 квітня 2015 року було встановлено митними органами ще 13 листопада 2015 року і з того часу вони мали шість місяців на складення протоколу і постанови. Саме з вказаної дати у органів ДФС митної служби була вся документація в повному обсязі - договори, листи, інвойси та інше, у зв'язку з цим пройшли строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи його тим, що митницею правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, так як він був на той час керівником ТОВ «Сокіл-Захід» (декларанта), а митний брокер діяв від імені ТОВ «Сокіл-Захід». В даному випадку митний брокер не може бути суб'єктом цього правопорушення, оскільки він не знав та не міг знати, що надані йому декларантом документи містять неправдиві відомості про ціну товару. Фактичні обставини справи вказують, що в даному випадку декларантом виступає ТОВ "Сокіл-Захід", керівником декларанта та одночасно уповноваженим на роботу з митницею є ОСОБА_4, митним брокером є ТОВ "Віта-Едванс", а агентом з митного оформлення в даному випадку є ОСОБА_5 Крім цього, ТОВ «Сокіл-Захід» не купувало у нідерландської компанії транспортного засобу на підставі договору та інвойсу. Для завершення повноцінної перевірки з метою встановлення справжнього продавця, покупця та ціни транспортного засобу, нібито імпортованого ТОВ "Сокіл - Захід" від нідерландської компанії "М. VOS VOF", був надісланий відповідний запит про надання правової допомоги. Із вказаних документів стало відомо, що ОСОБА_4 знав про неправдивість відомостей щодо ціни товару, його відправника та одержувача. ОСОБА_4 на день подання декларації був директором ТОВ «Сокіл-Захід», був уповноваженою особою на роботу з митницею та надав документи, необхідні для здійснення митного оформлення, в тому числі і контракт. Також при розгляді справ про порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та вирішенні питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно з'ясовувати питання про день коли було виявлено вказане правопорушення. За змістом ст. 491 МК України вказане правопорушення може бути виявлено посадовими особами митниці безпосередньо (під час переміщення через митний кордон чи митного оформлення товарів, тощо або ж внаслідок офіційного письмового повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманого від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій. Про вчинене позивачем порушення статті 485 МК України складено протокол та винесено постанову з дотриманням вимог Митного кодексу України. Викладені у постанові обставини підтверджені належними та допустимими доказами, підстав для її скасування немає.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав відзив на позов, щодо позовних вимог заперечує, мотивуючи тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши стислий виклад позиції представника позивача та заперечення представника відповідача суд приходить до наступного висновку.

23 травня 2018 року в.о. заступника начальника митниці - начальника управління протидії митному правопорушенню та міжнародної взаємодії Тернопільської митниці ДФС була винесена постанова в справі про порушення митних правил №0062/40300/18, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 9428,82 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 20 вересня 2014 року між ТОВ «Сокіл-Захід», в особі директора ОСОБА_6, та компанією M.VOS VOF (5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands) укладено договір №01/01/2014 NL, предметом якого є купівля-продаж нових та вживаних транспортних засобів, далі Товар (п. 1.1. Договору). Сторони домовились, що товар буде поставлятись на умовах DDU-Тернопіль, відповідно до Інкотермс 2010. Датою відвантаження товару є дата рахунку (invoice). Продавець зобов'язується забезпечити наявність всіх документів, необхідних для безперешкодного переміщення товару до кордону України. Вартість товару визначається в рахунках.

10 жовтня 2014 року ТОВ «Віта-Едванс», як виконавець, що здійснює декларування на підставі ліцензії на право здійснення посередницької діяльності митного брокера, та ТОВ «Сокіл-Захід», як замовник, уклали договір №10/10/2014-2 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів. Згідно з умовами даного договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у Тернопільській митниці. Дії, пов'язані з декларуванням і митним оформленням товарів замовника, здійснювати самостійно від свого імені за рахунок і за дорученням замовника в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством України.

20 квітня 2015 року ТОВ «Віта-Едванс», як представник декларанта ТОВ «Сокіл-Захід» подало в Тернопільську митницю ДФС попередню декларацію ЕЕ № 403000010/2015/100092 про намір ввезти на митну територію України товар автомобіль MAZDA RX-8, 2004 року випуску, N кузова: JMZSE17N240111992.

20 квітня 2015 року вказаний товар ввезено для одержувача (покупця) TOB "Сокіл-Захід" згідно попередньої декларації EE № 403000010/2015/100092 через митний пост "Мостиська" Львівської митниці ДФС у митному режимі "імпорт" та доставлено у місце прибуття автотранспорту TOB "Інтерброк" для здійснення подальшого митного оформлення Тернопільською митницею ДФС. Ціна товару становить 500 євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становить 12163,07 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою сума неправомірного зменшення розміру митних платежів становить 3142,94 грн.

Листом від 13 листопада 2015 року митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував, що контракт між ТОВ «Сокіл-Захід» та нідерландською компанією «M.VOS VOF» не укладався.

Відносно гр. ОСОБА_4 12.03.2018 року у його відсутності складено протокол про порушення митних правил за статтею 485 МК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позов з таких мотивів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ст. 486 МК України визначено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією статті 485 МК України відповідальність настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

А саме, договір із нідерландською компанією M.VOS VOF від 20 вересня 2014 року укладався не позивачем, а іншим керівником ТОВ «Сокіл-Захід» (ОСОБА_6.). У зв'язку із цим, та обставина, що згідно з відповіддю митного інформаційного центру Королівства Нідерланди даний договір не укладався, істотного значення для встановлення вини (саме позивача) немає.

Попередні декларації та декларації подавались працівником ТОВ «Віта-Едванс» ОСОБА_5

Договір із ТОВ «Віта-Едванс» від 10 жовтня 2014 року укладався не позивачем, а іншим керівником ТОВ «Сокіл-Захід» (ОСОБА_6.).

Митні платежі списувались на підставі декларації митницею самостійно, що також свідчить про те, що безпосередньо позивач дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, не вчиняв.

Суд вважає, що проведення експертного автотоварознавчого дослідження з метою визначення дійсної ринкової вартості транспортного засобу, з якої сплачені митні платежі, навпаки вказує на відсутність волі позивача на ухилення від сплати митних платежів у повному розмірі.

Інвойс нідерландської компанії, договір із нідерландською компанією M.VOS VOF від 20 вересня 2014 року подавались на пункті пропуску працівникам митниці також не позивачем, а водієм. Пояснень від водія щодо того, хто надав йому вказані документи, працівниками митниці не відібрано.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин висновок відповідача в оскаржуваній постанові про те, що позивач заявив у митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, а саме інвойс №0030 від 17 квітня 2015 року, що містив недостовірні відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, що призвело до ухилення від сплати митних платежів, є безпідставним, таким, що ґрунтується на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З вищеописаного не вбачається, що позивачем вчинено будь-які умисні дії щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб'єктивної сторони даного правопорушення, оскільки суб'єктивна сторона такого правопорушення характеризується прямим умислом, якого у позивача не було.

Частиною 1 ст. 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, а згідно п. 3 ч. 1 ст. 531 МК України такою підставою є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення та про відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а також в оскаржуваній постанові міститься невідповідність викладених висновків фактичним обставинам справи, що згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Крім цього згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Судом встановлено, що ТОВ "Сокіл-Захід" із 10 жовтня 2014 року перебуває на обліку в Тернопільській митниці ДФС та є декларантом згідно МК України. Водночас, митне оформлення вказаного транспортного засобу було проведено Тернопільською митницею ДФС відповідно до поданої ТОВ «Віта-Едванс» митної декларації №403000010/2015/000207 та необхідних документів, зокрема, контракту купівлі-продажу № 01/01/2014 NL від 20 вересня 2014 року та інвойсу №0030 від 17 квітня 2015 року.

Висновки митних органів в протоколі про порушення митних правил та в постанові про притягнення ОСОБА_7 до відповідальності про те, що митне оформлення транспортного засобу проведено Тернопільською митницею ДФС відповідно до поданих уповноваженим на роботу з митними органами директором TOB "СОКІЛ-ЗАХІД" ОСОБА_8 контракті та інвойсі, які містять неправдиві відомості про відправника, одержувача та неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема, про ціну товару, ґрунтуються на припущеннях посадової особи які складали протокол та виносили постанову, та не підтверджено належними та допустимими доказами.

Матеріалами справи підтверджено, що заявлення неправдивих відомостей та подання документів безпосередньо позивачем не здійснювалось.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Суд враховуючи матеріали справи та лист №DIC_2015_36537 від 13 листопада 2015 року, яким митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував ДФС України, що контракт №01/01/2014 від 20.09.2014 року між ТОВ "Сокіл-Захід" та нідерландською компанією "M.VOS VOF" не укладався, транспортні засоби українській компанії не продавалися, вважає, що ще 13 листопада 2015 року було встановлено факт незаконного переміщення транспортного засобу.

Із цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачем пропущено строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, відсутність складу адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи строків.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, з порушенням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а тому постанова в справі про порушення митних правил №0062/40300/18 від 23 травня 2018 року, винесену в.о. заступника начальника митниці - начальника управління протидії митному правопорушенню та міжнародної взаємодії Тернопільської митниці ДФС, про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 9428,82 грн. гривень підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі наведеного та керуючись статями 19, 55 Конституції України, статями 485, 486, 487, 489, 531 МК України, статями 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_4 до Тернопільськоі митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Постанову в справі про порушення митних правил №0062/40300/18 від 23 травня 2018 року, винесену в.о. заступника начальника митниці - начальника управління протидії митному правопорушенню та міжнародної взаємодії Тернопільської митниці ДФС, про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 9428,82 грн. гривень - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_4 за ст. 485 Митного кодексу України - провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено та підписано 08 жовтня 2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак