Справа № 0640/4118/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Житомир справа №0640/4118/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Коваля О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кошман Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

16.08.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 із позовом до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Жигадло Ю.С. від 17.07.18 ВП №56787970 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь Прилуцького ВДВС боргу у сумі 74524,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що постановою державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 17.07.2018 ВП №56787970 відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь Прилуцького ВДВС боргу у сумі 74524,57 грн. Раніше вказаної постанови позивач не отримував, лише 15.08.2018 вона була отримана його представником особисто у відповідача. Із вказаної постанови позивач дізнався, що з нього стягується борг у сумі 74524,57 грн по виконавчому збору на виконання постанови Прилуцького ВДВС від 01.10.2014. Позивач не погоджується з вказаною постановою оскільки, під час виконавчого провадження по стягненню з ПП "Моноліт" на користь ПАТ "ДБ Сбербанку Росії" заборгованості з повернення кредиту, відповідач жодної гривні з позивача не стягував, оскільки заборгованість за кредитним договором від 20.12.2012 у повному обсязі погасив сам позичальник - ПП «Моноліт». Вважає, що виконавчий збір з ОСОБА_3 не може бути стягнутий.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 06.09.2018 на 16:00.

06.09.2018 розгляд справи, призначеної на 16:00, не відбувся у зв'язку з неявкою представників сторін у судове засідання та задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю підготувати відзив на адміністративний позов (а.с. 42-43, 46).

У зв'язку з перебуванням судді Єфіменко О.В. у період з 10.09.2018 до 28.09.2018 у щорічній відпустці, наступне судове засідання призначене на 01.10.2018 на 14:00 (а.с. 46).

24.09.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 61-62). В останньому відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень пояснив, що для визначення точної суми виконавчого збору (факту його сплати основним боржником ПП «Моноліт») 13.07.2018 державним виконавцем було зроблено запит до ПАТ «Дочірнього банку Сбербанку Росії» для надання інформації про те, чи входить сума боргу 745245,79 грн та судовий збір 3654,00 грн по виконавчому листу №2/742/820 про стягнення з ОСОБА_3 до наказу Господарського суду Житомирської області №906/630/14 про стягнення боргу з ПП «Моноліт» заборгованості по кредиту у сумі 533119,78 грн, пені за прострочення кредиту 176,69 грн та 10665,93 грн судового збору, який був сплачений ПП «Моноліт».

17.08.2018 до відділу ДВС надійшла відповідь від ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» про те, що сума заборгованості за виконавчим листом по ОСОБА_3, та сума заборгованості ПП «Моноліт» виникла з одного й того ж кредитного зобов'язання та погашена ПП «Моноліт».

З ПП «Моноліт» необхідно було стягнути заборгованість по кредиту у сумі 533119,78 грн пені за прострочення кредиту 176,69 грн та 10665,93 грн судового збору, а з ОСОБА_3 745245,79 грн.

Виникли різниця у сумі сплати боргу для визначення факту сплати виконавчого збору.

Отже, на момент відкриття виконавчого провадження №44881733 про стягнення з ОСОБА_3 у сумі 745245,79 грн ПП «Моноліт» частково погасив борг на суму 302310,40 грн.

17.09.2018 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, в якій зазначено, що у постанові про виконавчий збір допущена помилка щодо суми стягнення виконавчого збору, так як, згідно з рішення Господарського суду Житомирської області від 04.07.2014 позивач зменшив розмір позовних вимог у зв'язку з частковою сплатою відповідачем ПП "Моноліт" заборгованості в сумі 302310,40 грн, що було до відкриття виконавчого провадження. Даною постановою внесено виправлення до документу «постанова про відкриття виконавчого провадження» в сумі стягнення виконавчого збору потрібно вказати 44293,53 грн.

18.09.2018 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №56787970 з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору за п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» так як виконавчий збір сплачено приватним підприємством «Моноліт» у повному обсязі, згідно з платіжними дорученнями №1851 від 02.07.2016, №2761 від 14.09.2016, №377 від 01.02.2017 №793 від 23.02.2018.

Отже факт існування виконавчого збору позивачем не оскаржується, а тільки відкриття виконавчого провадження з примусового виконання про стягнення з боржника виконавчого збору.

На думку представника відповідача, дії державного виконавця Жигадло Ю.С. є законними, виконавчі провадження про стягнення боргів з ОСОБА_3 та виконавчого збору, завершені фактично, у зв'язку із сплатою боргу основним поручителем ПП «Моноліт».

Представник позивача у судовому засіданні 01.10.2018 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.10.2018 проти заявлених вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на адміністративний позов.

В судовому засіданні 01.10.2018 суд протокольною ухвалою визнав поважність причин пропуску десятиденного строку звернення до суду з позовною заявою.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2014 постановою державного виконавця відділу ДВС Новоград-Волинського МУЮ відкрито виконавче провадження №44378116 з примусового виконання наказу №906/630/14 від 28.07.2014 Господарського суду Житомирської області про стягнення з Приватного підприємства "Моноліт" на користь ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" заборгованості з повернення кредиту - 533119,78 грн, пені за прострочення кредиту 176,69 грн, а також 10665,96 грн судового збору. Боржник: ПП "Моноліт", стягувач: ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" (а.с. 63).

01.03.2018 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №44378116 у зв'язку зі сплатою ПП "Моноліт" боргу у повному обсязі (а.с. 64).

Постановою від 01.03.2018 закінчено виконавче провадження №47668629 про стягнення з ПП "Моноліт" виконавчого збору у сумі 53329,64 грн, згідно з платіжних доручень №1851 від 02.07.2016, №2761 від 14.09.2016, №377 від 01.02.2017 та №793 від 23.02.2018 (а.с. 65).

01.12.2016 державним виконавцем було прийнято до виконання виконавче провадження №44881733 з виконання виконавчого листа №2/742/820 від 08.09.2014, виданого Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Дочірний банк Сбербанку Росії" заборгованість за договором поруки від 20.12.2012 у сумі 745245,79 грн. Дане виконавче провадження 14.11.2016 було передано на виконання Прилуцького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області (а.с. 67).

26.09.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44881733 (а.с. 66).

В рамках даного виконавчого провадження 01.10.2014 державним виконавцем Прилуцького ВДВС винесено постанову стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 74524,57 грн (а.с. 74).

12.02.2018 до відділу ДВС надійшла заява стягувана, в якій зазначено, що 09.02.2018 позичальник ПП «Моноліт» здійснив погашення боргу за договором про відкриття кредитної лінії №19-Н-/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012 у повному обсязі, а відтак заборгованість ОСОБА_3 за договором про відкриття кредитної лінії №19-Н-/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012 та договором поруки відповідно до виконавчого листа №2/742/820 відсутня, та просили закінчити виконавче провадження (а.с. 69-70).

24.05.2018 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» так як борг погашено у повному обсязі (а.с. 71). Постанову про стягнення виконавчого збору винесено в окреме виконавче провадження.

Постановою державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області від 17.07.2018 відкрито виконавче провадження ВП №56787970 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 74524,57 грн на користь Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Житомирській області (а.с. 76).

Вважаючи таку постанову протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України №1404-VIII).

Стаття 1 Закону України №1404-VIII визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частина 1 статті 27 Закону України №1404-VIII визначає, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону України №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з листа Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" №17145/4/06-2 від 16.08.2018 у заборгованість ОСОБА_3 перед банком за виконавчим листом №2/742/820 від 08.09.2014 у розмірі 745245,79 грн фактично входить сума заборгованості, стягнута з ПП "Моноліт" відповідно до наказу Господарського суду Житомирської області від 28.07.2014, оскільки заборгованість з повернення кредиту в сумі 533119,78 грн та пеня за прострочення кредиту в розмірі 176,69 грн виникла з одного й того ж кредитного зобов'язання (а.с. 79).

Постановою державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області від 01.03.2018 у ВП №47668629 закінчено виконавче провадження у зв'язку зі сплатою виконавчого збору в повному обсязі, згідно платіжних доручень №1851 від 02.07.2016, №2761 від 14.09.2016, №377 від 01.02.2017 та №793 від 23.02.2018 (а.с. 65).

Відкриваючи виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області виконавчого збору у розмірі 74524,57 грн у відповідача була наявна інформація, яку він отримав 21.02.2018 від Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Новоград-Волинського міськрайонного суду від 08.09.2014 у справі №2/742/820 у зв'язку з тим, що 09.02.2018 позичальником ПП "Моноліт" погашено заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії у зв'язку з чим заборгованість ОСОБА_3 за договором про відкриття кредитної лінії та договором поруки є погашеною.

Приписами ч.1 ст.27 Закону України №1404-VIII визначено стягнення виконавчого збору з боржника. Зазначаючи при відкритті виконавчого провадження у постанові про стягнення виконавчого збору, боржником - ОСОБА_3, державний виконавиць не врахував сплату виконавчого збору у сумі 74524,57 грн ПП "Моноліт".

Сплата виконавчого збору підтвердилась й з інформації викладеної у листі Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" №17145/4/06-2 від 16.08.2018, а саме: заборгованість ОСОБА_3 перед банком за виконавчим листом №2/742/820, у розмірі 745245,79 грн фактично входить сума заборгованості, стягнута з ПП "Моноліт" відповідно до наказу Господарського суду Житомирської області від 28.07.2014, оскільки заборгованість з повернення кредиту у сумі 533119,78 грн та пеня за прострочення кредиту у розмірі 176,69 грн виникла з одного й того ж кредитного зобов'язання (а.с. 79).

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, встановлені обставини справи та відсутність заборгованості по сплаті виконавчого збору, який був сплачений ПП "Моноліт", у державного виконавця були відсутні підстави для винесення оскаржуваної постанови.

Тому позов ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови від 17.07.2018 ВП №56787970 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 268-272, 287 КАС України, суд, -.

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (11700, Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Соборності, 13, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Жигадло Юлії Станіславівни від 17.07.2018 ВП №56787970 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь Прилуцького Відділу державної виконавчої служби боргу у сумі 74524,57 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Єфіменко