Справа № 814/1333/18
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 р. № 814/1333/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагаря В.С., за участю секретаря судового засідання Науменко О.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривоозерська харчосмакова фабрика", вул. Індустріальна, 2, смт. Криве Озеро, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55104

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування рішення від 18.05.2018 № 6,

За участю представників

від позивача: Курченко М.І., Свєтікова О.І.,

від відповідача: Сухоненко В.В.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кривоозерська харчосмакова фабрика" (надалі - позивач, ТОВ "Кривоозерська харчосмакова фабрика") звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (надалі - відповідач, Управління) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2018р. № 6.

Ухвалою від 18.06.2018 року судом відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

11.07.2018 року суд призначив справу № 814/1333/18 до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Кривоозерська харчосмакова фабрика" зазначає, що відповідачем 18.05.2018 р. прийняте податкове повідомлення-рішення № 6 про нарахування підприємству штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки. З таким рішенням контролюючого органу позивач не погоджується, оскільки не порушував Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 р. № 637 та з боку позивача відсутній факт не оприбуткування готівкових коштів. Зазначив, що готівка, яка надходила до каси, була своєчасно та в повному обсязі оприбуткована в день фактичного її надходження, про що свідчать касова книга, прибуткові ордери та КОРО, а відтак у відповідача не було підстав застосовувати до підприємства штрафні санкції та виносити спірне податкове повідомлення-рішення.

04.07.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказав, що в ході перевірки позивача виявлено факт неоприбуткування коштів на суму 399 778, 26 грн. Встановлено випадки оформлення по РРО операції "Службове вилучення", але ця операція здійснена у часі пізніше ніж здавання готівки до банку виручки. Такий факт перевіряючі оцінюють як ненадходження коштів фактично до каси підприємства, а як наслідок не оприбуткування готівки, що є порушенням з боку підприємства та тягне за собою накладення штрафних санкцій.

Ухвалою від 18.07.2018 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Посадовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Кривоозерська харчосмакова фабрика" податкового законодавства, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки № 990/14-29-14-02/05467783 від 04.05.2018 року (надалі - Акт перевірки).

В акті перевірки відповідачем зроблений висновок про порушення ТОВ "Кривоозерська харчосмакова фабрика" пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 (надалі - Положення № 637), а саме: перевіркою встановлено не оприбуткування готівкових коштів у касі підприємства на загальну суму 399 778, 26 гривень.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС в Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.05.2018 р. № 6, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у вигляді штрафу в розмірі 1 998 891, 30 грн. за порушення п.2.6 гл.2 Положення № 637.

Не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням від 18.05.2018 р. № 6 позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.

Пунктом 1.2 Положення № 637 передбачено, що оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; книга обліку - касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій.

Згідно абз.2 п.2.2 Положення № 637 підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до п.2.6 гл.2 Положення № 637 вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно п.6 Порядку ведення книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 р. № 547 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 р. за № 918/29048, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

Виходячи з того, що законодавством під "оприбуткуванням готівки" у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО розуміється своєчасне (у день одержання готівкових коштів) здійснення обліку таких коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, то нездійснення відповідних записів у книзі обліку розрахункових операцій згідно із Z-звітом у день одержання готівкових коштів у порядку, встановленому законодавством, не може вважатися "оприбуткуванням готівки".

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. При цьому, не відображення готівки у книзі обліку розрахункових операцій після їх проведення із застосуванням РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки.

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Відповідно до п.9 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

За змістом п.2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 р. № 199, зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту (Z-звіт - це денний звіт з обнулінням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО).

Відповідно до п.7 зазначених Вимог усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що, оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 00 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченню робочої зміни, але не пізніше 24 годин цього дня.

З урахуванням викладеного, аналізуючи положення п.9 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та пп.2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, суд приходить до висновку, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченню зміни, але не пізніше 24 годин цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності зазначених вимог законодавства, до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно абз.3 ст.1 Указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 13.03.2014 р. у справі №21-5а14, від 04.11.2015 р. у справі №21-3680а15.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що перевіряючими в момент перевірки встановлено, що вилучення готівки з каси позивача для здавання в банк відбувалось раніше ніж фіксація повної суми фактичних надходжень готівки за день у фіскальних звітних чеках РРО. Тобто, позивач зазначав у Z-звітах суми, яких фактично не було в касі підприємства. На прикладі зазначив, що 27.11.2017 року відповідно до прибуткового касового ордеру № 150, квитанції № 026537191 від 27.11.2017 року позивачем о 10:20 год., через операцію "службове вилучення", здано 4400, 00 грн. до відділення АТ "Райффайзен Банк Аваль" для зарахування на рахунки позивача (т. 1 арк. справи 49). Хоча, фіскальний звітний чек № 0233 родруковано на РРО 27.11.2017р. о 16:47 год. (т. 1 арк. справи 249, 270), тобто пізніше ніж здача коштів до установи банку. Такий факт перевіряючі оцінюють як ненадходження коштів фактично до каси підприємства, а як наслідок не оприбуткування готівки.

Суд критично оцінює вказане твердження відповідача з огляду на наступне.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Такий зміст правового регулювання спірних правовідносин щодо забезпечення суб'єктами господарювання належного та повного оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО, відповідає правовій позиції Верховного Суду.

Щодо порушення про неоприбуткованої готівки в розмірі 399 778, 26 грн, суд вважає вказаний факт недоведеним, оскільки готівка, яка надходила до каси, була своєчасно та в повному обсязі оприбуткована у день фактичного її надходження, про що свідчать касова книга, прибуткові ордери та КОРО, копії яких досліджені судом. Порядкові номери Z-звітів та прибуткових ордерів, нумерація сторінок у книгах не мають виправлень та відповідають своїй послідовності.

Розбіжність у часі між операцією «Службове вилучення» та здаванням готівки у банк не може свідчити про неоприбуткування готівки або отримання підприємством готівки поза межам обліку.

У постановах Верховного Суду України від 26.02.2013 р. (справи №№ 21-7а13, 21-35а13) висловлена позиція, згідно якої в частині, що стосується оприбуткування готівки у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК він указав, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Вся готівка, яка надходить до каси позивача через РРО, набивається на контрольній стрічці та передається до еквайєру, що підтверджує її фактичне надходження до каси та оприбуткування.

Згідно з п. 7.15 Положення № 637 вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (розрахункової книги (далі - РК)), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Також, згідно абзацу другого, третього пункту 2.6 Положення, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач вчинив би порушення, якби ним до фіскальних звітних чеків РРО по закінченню робочого дня вносилась сума готівки, яка фактично знаходилась в касі, а не сума готівки за весь день її фактичного надходження.

Отже, вищевказані норми Положення та копії касової книги, прибуткових ордерів та КОРО підтверджують, що готівка, яка надходила до каси позивача, була своєчасно (тобто в день її фактичного надходження) та в повному обсязі оприбуткована.

Таким чином, висновки акту перевірки не відповідають первинним документам підприємства, а саме: касовій книзі, прибутковим ордерам та КОРО.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 139, 241-243, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривоозерська харчосмакова фабрика" (вул. Індустріальна, 2, смт. Криве Озеро, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55104, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 18.05.2018р. № 6.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривоозерська харчосмакова фабрика" (вул. Індустріальна, 2, смт. Криве Озеро, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55104, ) судові витрати в розмірі 29 983, 38 грн. (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят три гривні тридцять вісім копійок).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Брагар