Справа № 826/8041/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 вересня 2018 року 15:07 № 826/8041/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - Зварич В.О., від відповідача - Зубенко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСКОІЛ"
до третя особа Антимонопольного комітету України Комунальна установа спільної власності територіальних громад Роздільнянського району "Роздільнянський районний центр забезпечення та обслуговування закладів і установ освіти"
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

До Окружн6ого адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСКОІЛ", в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства від 11.05.2018р. №4419-р/пк-пз та зобов'язати Антимонопольний комітет України повторно розглянути скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСКОІЛ" від 08.05.2018р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що, на думку позивача, відповідачем не було надано жодної правової оцінки та не було враховано обставин справи. При цьому, позивач посилається на те, що замовником торгів було висунуто ряд дискримінаційних, на думку позивача, вимог.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність прийнятого рішення.

Представники третьої особи в судове засідання не з'явилися, письмових заяв від третіх осіб не надходило.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з розміщених за адресою https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-04-17-000423-c матеріалів, Комунальною установою спільної власності територіальних громад Роздільнянського району "Роздільнянський районний центр забезпечення та обслуговування закладів і установ освіти" було оголошено про закупівлю твердого палива (Вугілля кам'яне марок АО (25-70), АМ (13-25), ДГ (25-200), ДГ (25-80), ДГ (13-50)).

Позивачем було надіслано 25.04.2018р. замовнику торгів вимогу про усунення порушення, в якій зазначено, що тендерна документація містить порушення вимог статті 3, частини третьої статті 5, частини четвертої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон), оскільки містить дискримінаційні вимоги, що призводять до зменшення кола потенційних учасників процедури закупівлі.

Замовником дану вимогу 08.09.2018р. було відхилено.

Позивачем було направлено скаргу до відповідача від 08.05.2018 № UA-2018-04-17-000423-cx2 щодо порушення Замовником порядку проведення Процедури закупівлі.

Оскаржуваним рішенням відповідача від 11.05.2018р. скарга позивача була залишена без розгляду, як така, що не відповідає вимогам частини першої статті 18 Закону, а саме - не містить обґрунтування наявності порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності Замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси Скаржника, пов'язаних з участю у процедурі закупівлі.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про публічні закупівлі", скарга до органу оскарження подається суб'єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. Після розміщення скарги суб'єктом оскарження в електронній системі закупівель скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка. Скарга разом з реєстраційною карткою в день розміщення суб'єктом оскарження автоматично оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу.

Скарга повинна містити, зокрема, обґрунтування наявності порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, скарга позивача, подана відповідачу, викладена на 5 аркушах та містить посилання на, зокрема, такі порушення в документації.

Так, позивач стверджував, що встановлені Замовником вимоги є дискримінаційними, оскільки прийняти участь у процедурі закупівлі та пропозиції яких не будуть відхилені, можуть лише ті учасники, які вже мають у власності або які вже орендують складські приміщення та вагову на території Роздільнянського району Одеської області.

Також позивачем було зазначено, що замовником вимагається надання копій дійсних сертифікатів генетичних, технологічних та якісних характеристик на марки вугілля, які видані не раніше 2017 року, що зменшує коло потенційних учасників, які мають дані сертифікати видані в іншому році, але дійсні на дату подання та весь термін виконання договору про закупівлю.

Крім того, позивач стверджував, що витрати, пов'язані з юридично - консультаційними послугами, не відносяться до предмету закупівлі, а отже положення щодо відшкодування зазначених витрат не можуть бути включені до тендерної документації.

Все вищезазначене позивачем було кваліфіковано як порушення його прав та обмеження саме його можливості для участі в торгах.

Натомість, відповідачем скарга позивача по суті розглянута не була, що суд вважає порушенням приписів Закону України «Про публічні закупівлі».

Так, відповідно до ст. 8 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) суд визнав незаконне та непропорційне втручання у права заявника, гарантовані статтею 1 Першого протоколу Конвенції. Суд у цьому рішенні підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їх власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип «належного урядування» покладає на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.

Суд вважає, що визначення відповідача як органу оскарження та мети такого визначення, зобов'язувало відповідача, за умови дотримання принципу належного урядування, розглянути скаргу по суті та прийняти рішення за результатами її розгляду.

При цьому, відповідач був зобов'язаний надати правову оцінку доводам позивача.

Так, згідно з приписами частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, згідно з абзацом 2 вказаної правової норми, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСКОІЛ" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства від 11.05.2018р. №4419-р/пк-пз.

3. Зобов'язати Антимонопольний комітет України розглянути скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСКОІЛ" від 08.05.2018р. з урахуванням наведеного в мотивувальній частині даної постанови.

4. Витрати по сплаті судового збору в сумі 1762грн. відшкодувати товариству з обмеженою відповідальністю "ТРАНСКОІЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Антимонопольного комітету України.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 10.10.2018.

Суддя С.К. Каракашьян