Справа № 401/1762/18
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/1762/18 Провадження № 2-а/401/72/18

02 жовтня 2018 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

за участю: секретаря Пилипенко Т.Ю.,

розглянувши в порядку спрощенного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови від 18 червня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП та закриття провадження у справі, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,-

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2018 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови від 18 червня 2018 року, яку винесено в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, та закриття провадження у справі в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 18 липня 2018 року відкрито позовне провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови від 18 червня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП та закриття провадження у справі, та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 14 вересня 2018 року задоволено клопотання та залучено до участі у справі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

З підстав ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Позиція позивача, ОСОБА_1:

1. Звернувшись 16 липня 2018 року до суду з адміністративним позовом позовні вимоги позивач, ОСОБА_1, мотивував тим, що приблизно о 13 год. 20 хв. 18.06.2018 року він керував службовим автомобілем ДАФ, державний знак НОМЕР_1, по дорозі М18 Дніпропетровської області. По дорозі він здійснив зупинку транспортного засобу для огляду на предмет його справності, випити води та сходити в туалет. Він знав, що зупинка не може перевищувати 5 хвилин. Як тільки він здійснив зупинку, до нього підїхали працівники поліції та попросили на перевірку його документи. Після перевірки документів, поліцейський пішов в свій транспортний засіб, щоб щось нібито перевірити, через декілька хвилин повернувся, повернув документи, та вказав про порушення правил зупинки, але ніяких документів з приводу цього так і не надав. Поштою 04 липня 2018 року він отримав постанову поліцейського в справі про адміністративне правопорушення від 18 червня 2018 року, про яку йому не було відомо. Вказаною постановою його визнано виним у тому, що він здійснюючи перевезення небезпечного вантажу, здійснив стоянку поза спеціально відведеним місцем не виставивши противідкатні упори чим порушив п.14.3 Правил ДОПНВ, чим порушив п.22.5 ПДР- Порушення правил перевезення вантажів. На підставі статті 132-1 КУпАП на нього накладено штраф у розмірі 510 грн. Оскільки він не здійснював стоянку транспортного засобу, а здійснив лише зупинку тривалістю до 5 хвилин, він не вважає себе винуватим у порушенні статті 132-1 КУпАП, тому просив його позов задовольнити.

На думку позивача оскаржувана постанова була винесена відповідачем з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, так як у постанові не зазначено: - місце народження правопорушника; - кому належить транспортний засіб; - якою статтею КУпАП керувався працівник поліції під час винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення; - які саме документи додаються до постанови; - відмітка про розяснення прав за статтею 268 КУпАП; - строк її оскарження за статтею 289 КУпАП.

Крім цього позивач зазначив, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню в звязку з тим, що відповідачем не були встановлені дані, які у відповідності до ст.33 КУпАП повинні бути враховані при накладенні адміністративного стягнення.

2. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач надав до суду такі докази :

- копію паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду на імя ОСОБА_1;

- копію посвідчення водія ОСОБА_1;

- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

- копію постанови в справі про адміністративне правопорушення від 18 червня 2018 року;

- копію поштового конверту з яким отримано оскаржувану постанову;

- роздруківка з сайту «Укрпошта» з відомостями відстеження операцій по відправленню відповідачем оскаржуваної постанови та її отримання позивачем.

Позиція відповідача, інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ержанта поліції ОСОБА_2:

Відповідач отримав копію позовної заяви, ухвалу суду від 18 липня 2018 року, про дату, час та місце судового розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином, проте відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не надіслав.

Позиція треьої особи на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України:

Представник третьої особи ОСОБА_3 надіслав до суду клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1, посилаючись на те, що заяву подано до суду з пропуском десятиденного строку. Також, представник третьої особи надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити ОСОБА_1 в позові. В обгрутування відзиву зазначав, що дійсно 18 червня 2018 року інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_2 винесено оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 за порушення статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 510 грн. В постанові відповідача зазначено, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ДАФ 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1, в Дніпропетровській області Синельніківському районі, на автодорозі М18, здійснив стоянку поза спеціально відведеним місцем не виставивши противідкатні упори чим порушив п.14.3 правил ДОПНВ, чим порушив п.22.5 ПДР- Порушення правил перевезення небезпечних вантажів.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

1. 18 червня 2018 року о 13 годині 32 хвилин інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 в Дніпровському районі, Синельниківський район, на автодорозі М18, винесено постанову про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАА №448385.

У постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ДАФ 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1, в Дніпропетровській області Синельниківський район, на автодорозі М18, здійснюючи перевезення небезпечного вантажу, 18 червня 2018 року о 13 годині 22 хвилини здійснив стоянку стоянку поза спеціально відведеним місцем не виставивши противідкатні упори чим порушив п.14.3 Правил ДОПНВ, чим порушив п.22.5 ПДР - Порушення правил перевезення небезпечних вантажів. (а.с.9).

2. Суд зазначає, що постанова відповідача про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАА №448385, містить такі відомості:

- найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення.

3. Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП позивач, ОСОБА_1, заявляючи, що інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_2 в його присутності 18 червня 2018 року не проводився розгляд справи про згадане адміністративне правопорушення, постанова в його присутності не складалася, не оголошувалася та її копія йому не вручено. Тому він в десятиденний строк з дня отримання поштою копії оскаржуваної постанови звернувся до суду з даною позовною заявою, стверджуючи, що 18 червня 2018 року о 13 годині 20 хвилин він не порушував вимоги п.22.5. ПДР України, та не здійснював стоянку керованого ним транспортного засобу, а здійснив зупинку транспортного засобу тривалістю менше 5 хвилин.

4. Суд звертає увагу, що відповідач та третя особа на стороні відповідача на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надали до суду будь-яких доказів, передбачених ч.2 ст.72 КАС України, на підставі яких суд має встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечння учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка суду:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому дії відповідача повинні бути визнані протиправними.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України) (зі змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Оскаржуваною постановою від 18 червня 2018 року відповідач - інспектор роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_2 притягнув до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1, на місці розглянувши справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та виніс дану постанову серії ЕАА №448385, якою визнав водія ОСОБА_1 винуватим у порушенні п.14.3. Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, які затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України №822 від 26 липня 2004 року, та у порушенні п.22.5 Правил дорожнього руху України (порушення правил перевезення вантажу), на підставі чого застосував до водія ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене статтею 132-1 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 510 грн., за те, що в Дніпропетровській області Синельниківському районі, на автодорозі М18, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ДАФ 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснюючи перевезення небезпечного вантажу, 18 червня 2018 року о 13 годині 22 хвилини здійснив стоянку транспортного засобу поза спеціально відведеним місцем не виставивши противідкатні упори.

Суд зазначає, що статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у разі порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Отже, вказана норма передбачає відповідальність за умисний характер дії правопорушника, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

За визначенням, наведеним у ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Висновок суду:

Як видно зі змісту оскаржуваної постанови від 18 червня 2018 року, відповідач звинуватив водія ОСОБА_1 в тому, що водій ОСОБА_1 порушив п.22.5 ПДР України так як керуючи транспортним засобом ДАФ 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1, та здійснюючи перевезення небезпечного вантажу, 18 червня 2018 року о 13 годині 22 хвилини здійснив стоянку поза спеціально відведеним місцем не виставивши противідкатні упори, чим порушив п.14.3. Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Суд зазначає, що відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, тощо.

Отже, в даній справі п.22.5 ПДР застосовано відповідачем, як норму, яка відсилає до спеціальних норм.

Суд враховує, що відповідно до п.14.3 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, які затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України №822 від 26 липня 2004 року, під час стоянки транспортної одиниці з небезпечним вантажем повинні використовуватись стоянкові гальма та інші необхідні засоби запобігання самовільному переміщенню.

Суд зазначає, що відповідач мав право притягнути водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.14.3. Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, в разі встановлення та доведення факту здійснення водієм ОСОБА_1 стоянки транспортного засобу з небезпечним вантажем.

Суд враховує, що відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», термін стоянка - це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

В той же час, термін зупинка має таке значення як припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

З оскаржуваної постанови видно, що з часу виявлення відповідачем транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1, який зупинився на автодорозі до часу складання оскаржуваної постанови, пройшло близько 10 хвилин, що викликає у суду сумнів здійснення водієм ОСОБА_1 саме стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано факт здійснення водієм ОСОБА_1 стоянки транспортного засобу з небезпечним вантажем, не зазначено свідків такого факту та інших доказів, суть адміністративного правопорушення викладено не чітко, в даному випадку відсутня конкретна обставина з якого по який час здійснювалася стоянка, в якому конкретно місці та з якою метою, чи перевозився, якщо так, то який та чим це підтверджується, небезпечний вантаж.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вищезазначена оскаржувана постанова Відповідача таким вимогам не відповідає, оскільки в ній не зазначено доказів якими доводиться факт вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, і таких доказів не надано до постанови.

На пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 18 липня 2018 року, відповідач не надіслав до суду відзив на позов та не надав жодних доказів, які б підтверджували його заперечення проти позову. Будь-яких доказів фото, відео фіксації правопорушення суду не надано.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, на підставі яких відповідач прийняв оскаржувану постанову.

Наявна у справі оскаржувана постанова не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП.

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами:

1. факт перевезення водієм ОСОБА_1 небезпечного вантажу;

2. факт здійснення водієм ОСОБА_1 стоянки в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху та п.14.3. Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів;

3. факт участі 18 червня 2018 року в розгляді справи про адміністративне правопорушення водія ОСОБА_1;

4. факт розяснення водієві ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП;

5. факт своєчасного оголошення та вручення постанови від 18 червня 2018 року водієві ОСОБА_1

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідач у даній справі заперечень проти позову не представив, доказів в обґрунтування правомірності свого рішення суду не навів, доводи позивача не спростував, не переконав суд у правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Суд зазначає, що відповідач та третя особа на стороні відповідача на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надали до суду будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів для доведення правомірності оскаржуваної позивачем постанови відповідача від 18 червня 2018 року.

Отже, в ході судового розгляду справи не здобуто доказів порушення водієм ОСОБА_1 п.14.3. Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, п.22.5 ПДР України, а тому з переконливістю не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, за яке постановою від 18 червня 2018 року відповідач до нього застосував адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню так, як під час винесення оскаржуваної постанови, посадова особа не прийняла до уваги зазначені конституційні та законодавчі положення, рішення відповідачем було прийнято без доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу і події правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

За таких обставин, зважаючи на відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 18 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами статті 245 КАСУ у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень і про скасування рішення, а тому суд вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача скасувати.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 143 КАС України.

У відповідності до ст.139 КАС України та ст.288 КУпАП витрати повязані за розгляд справи віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови від 18 червня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП та закриття провадження у справі, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 від 18 червня 2018 року Серії ЕАА №448385 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст.132-1 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4