Справа № 685/1057/18
Суддя: Бурлак Г. І.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 685/1057/18
Провадження № 2-а/685/24/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого: Бурлак Г. І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теофіполь

справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення штрафу, мотивуючи його тим, що постановою державного виконавця ВП №56471500 від 30.07.2018 року за невиконання рішення Теофіпольського райсуду від 31.01.2018 року на Головне управління ПФУ в Хмельницькій області накладено штраф у розмірі 5100 грн. Просить постанову скасувати, оскільки державним виконавцем при її винесенні не враховано положень с.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої підставою для накладення штрафу є невиконання рішення у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин. На виконання рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31.01.2018 року по справі № 685/1839/17, яке набрало законної сили 11.04.2018 року, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 02.05.2018 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 р. "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" на підставі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії № 65/121/49-2017 від 24 травня 2017 року з 01 січня 2016 р. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» видатки на проведення перерахунку пенсій особам, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не були передбачені. Бюджетом Пенсійного фонду України на 2018 рік, затвердженим постановою КМУ № 8 від 11 січня 2018 року, кошти необхідні для виплати перерахованих пенсій, в тому числі на виконання судових рішень про перерахунок та виплату пенсій, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», передбачені бюджетною програмою за КЕКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду», згідно з якою Пенсійному фонду України на 2018 рік передбачені бюджетні асигнування на підставі постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року (далі по тексту Постанова №103) лише з 01.01.2018 року. Видатки на виплату перерахованих пенсій за попередні періоди бюджетом Пенсійного фонду України не передбачені. Відповідно до ч.4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених КМУ. Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Постанови № 103 сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому ПОРЯДКУ: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3 , та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 РОКУ; з 01 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою в розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року. Таким чином, Постанова №103 фактично запровадила поетапний порядок виплати пенсій колишнім військовослужбовцям, перерахованих за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", при цьому обумовивши виплату перерахованих пенсій виділенням коштів на їх фінансування з державного бюджету. Згідно з рішеннями Конституційного суду України № 3-рп/2012 та №20-рп/2011 Кабінет Міністрів України має всі достатні правові підстави врегулювати питання здійснення соціальних виплат та допомоги в межах фінансових ресурсів, передбачених Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік». Сума доплати згідно проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 за лютий 2018 року (в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць) у розмірі 1140,36 гри. виплачена у квітні 2018 року, за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року у розмірі 3351,51 грн. (перерахунок відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 23.03.2018 року) виплачена у квітні 2018 року, за період з 01.01.2018 року по 31.05.2018 року у розмірі 92,76 грн. (перерахунок за рішенням суду) виплачена у червні 2018 року, різниця між перерахованим та виплаченим розміром пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в розмірі 27929,34 грн. (в тому числі за рішенням суду - 556,56 грн.) буде виплачена у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року. Враховуючи викладене, позивачем в межах наданих повноважень, частково виконано рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31.01.2018 року, зокрема нараховано визначену за рішенням суду пенсію та повідомлено ПФУ про різницю між розміром пенсії нарахованої ОСОБА_1 за рішенням суду та розміром, який фактично виплачений. Крім того, на виконання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2018 року позивач повідомив відповідача про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та роз'яснив порядок виплати пенсії та повідомлено, що позивач може діяти лише в межах наданих йому повноважень. Також, повідомлено що Пенсійний фонд України сформував потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та направив її до Міністерства соціальної політики України, як головного розпорядника коштів в 2017 році та повторно в 2018 році, тобто ПФУ вчинив всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованих пенсій. Однак, державним виконавцем при винесенні постанови від 30.07.2018 року не враховано положень с.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої підставою для накладення штрафу є невиконання рішення у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин.

Представник позивача в судове засідання не з?явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав відзив на позов згідно якого, заявлені позовні вимоги заперечує у повному обсязі, пояснює що 29.05.2018 року на підставі заяви ОСОБА_1 відділом примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження №56471500. На виконання вказаної постанови позивачем повідомлено про часткове виконання рішення суд, а саме в частині здійснення перерахунку з 01.01.2016 по 31.05.2018 в розмірі 33513,97 грн. та добровільно виплачено 5584,63 грн., залишок невиплаченої суми доплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 становить 27929,34. Невиплату коштів позивач пояснює встановленням обмеження згідно Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року, а саме абзацом 2 пункту 3. Станом на 30.07.2018 року рішення суду не виконане, тому державним виконавцем на підставі норм чинного законодавства винесено постанову ВП №56471500 від 30.07.2018 року, якою за невиконання рішення Теофіпольського райсуду від 31.01.2018 року на Головне управління ПФУ в Хмельницькій області накладено штраф у розмірі 5100 грн. Вважає дії державного виконавця правомірними, просив у задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.

Стягувач про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з?явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця ВП №56471500 від 30.07.2018 року за невиконання рішення Теофіпольського райсуду від 31.01.2018 року на Головне управління ПФУ в Хмельницькій області накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі Закону) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення, тому на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 р. №384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв'язку з відсутністю державного асигнування. Такі підстави не виконання судового рішення, на переконання суду, є поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить стягувачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зазначена правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 30.06.2015 та 03.11.2015, 02.02.2016 (справи №№21-1044а15, 21-5099а15, 825/3715/14 відповідно), Верховним Судом, у постановах від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18)), від 13.06.2018 (справа №757/29541/14-а (К/9901/12146/18)) та в ухвалі від 16.07.2018 року (справа №811/1469/18 (Пз/9901/45/18)).

За таких обставин не можливо стверджувати про невиконання позивачем судового рішення, в частині фактичної виплати перерахованої пенсії, без поважних причин, що б було правовою підставою для застосування штрафу, який передбачено ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.ст. 113, 117 Конституції України, постанови Кабінету Міністрів України є обов'язковими до виконання. Так, Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято Постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою врегульовано порядок проведення виплати перерахованих сум пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" починаючи з 01.06.2016 року та в подальшому.

Аналогічного висновку щодо порядку виплати перерахованих сум пенсії з урахуванням постанови КМУ від 21.02.2018 р. №103 дійшов Верховний Суд в ухвалі від 02.05.2018 року у справі 808/1076/18 (провадження Пз/9901/32/18, №73763736), де встановлено, що Постанова №103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

З огляду на викладене, станом на 30.07.2018 у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення з позивача штрафу.

Крім того, в рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Спірні правовідносини у справі №685/1839/17 вирішувались судом відповідно до законодавства, що існувало у період з 01.01.2016 року (час виникнення спірних відносин) по 31.01.2018 року (дата винесення судового рішення). Тож до зобов'язань, покладених цим рішенням, застосовуються нормативно-правові акти, що діяли у цей період.

За таких умов, на переконання суду, позивачем частково виконане рішення Теофіпольського районного суду від 31.01.2018 року у справі №685/1839/17, у відповідності до вимог чинного законодавства, що діяло на час спірних правовідносин.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно ст. ст. 1, 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути застосоване лише при умові, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

В даному ж випадку, позивач не мав та не має реальної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету, згідно Постанови №103, на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в 2018 році не виділялись, що, на переконання суду, є поважною причиною для незастосування штрафу за невиконання судового рішення.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницької області Ніколова А.В. про накладення штрафу в розмірі 5100 грн від 30.07.2018 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ухвалив:

позов Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Скасувати постанову серії ВП №56471500 від 30.07.2018 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судовий збір в розмірі 1762 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий