Справа № 822/2083/18
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2083/18
РІШЕННЯ

іменем України

02 жовтня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Гнап Д.Д.

за участю:секретаря судового засідання Горбатюк І.С. представника позивача - ОСОБА_1 представника відповідача - Дмитрієвої А.Л.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним складене відповідачем податкове повідомлення рішення №186423-13 від 11.04.2018, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000 грн за податковий період 2016 рік, та скасувати вказане податкове повідомлення - рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що виходячи із розрахунку визначення об'єкта оподаткування транспортним податком, вартість належного позивачу автомобіля менша за 750 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому вона не є платником транспортного податку. Крім того, вказала, що нарахування в 2016 році суми податкового зобов'язання з транспортного податку є передчасним, оскільки бюджетним періодом у якому він починає застосовуватись є 2017 рік.

Звернула увагу на те, що Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області перевищено його повноваження, визначивши ним самостійно вартість конкретного легкового автомобіля.

Зазначила, що оскаржене податкове повідомлення-рішення складене та надіслане з порушенням строків, встановлених підпунктом 267.6.2 статті 267 Податкового кодексу України.

Просить позовні вимоги задовольнити.

30.07.2018 до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним, транспортний податок нараховано відповідно до вимог чинного законодавства.

10.09.2018 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказав на те, що відповідачем не спростовано неможливість застосування транспортного податку у 2016 році через те, що орган місцевої влади прийняв своє рішення не в плановому, а вже в бюджетному році, а також через те, що належний позивачу автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком за критерієм вартості. Зазначив, що з врахуванням висновку Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 у справі №826/13821/16, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Отже, за відсутності офіційної інформації, отриманої від Мінекономрозвитку, прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення є неправомірним.

17.09.2018 до суду надійшли заперечення, в яких відповідач зазначив, що пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 №909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Тобто законодавець на 2016 рік не передбачив залежності нарахування транспортного податку від факту прийняття відповідною радою рішення про встановлення місцевих податків.

Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ на підставі Переліку об'єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році сформовано та надано до ДФС відомості, необхідні для нарахування транспортного податку фізичним особам, що внесені до Єдиного державного реєстру легкових автомобілів та їх власників. Даним Переліком ОСОБА_3 доведена для нарахування транспортного податку фізичних осіб.

Зазначив, що у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 по справі №813/3583/17 суд дійшов висновку, що "обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення".

Вважає, що недотримання терміну направлення позивачу оскарженого податкового повідомлення-рішення не спростовує визначення суми грошового забезпечення зі сплати транспортного податку за легковий автомобіль.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Додатково пояснив, що ним самостійно розраховано середньо ринкову вартість автомобіля відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66. За отриманням зазначеної інформації в Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Головне управління ДФС у Хмельницькій області не зверталося.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2018 позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.07.2018 відкрито провадження в даній справі та призначено судове засідання на 04.09.2018.

У судовому засіданні 04.09.2018 постановлено перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та виконуючи вимоги, передбачені статтею 173 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено підготовче засідання та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

У підготовчому засіданні судом здійснено дії, визначені частиною 2 статті 180 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, у зв'язку із чим суд закрив підготовче провадження.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 призначено справу до судового розгляду на 02.10.2018.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, моделі MULTIVAN, тип легковий-В, номер шасі WV2ZZZ7HZEH013670, об'єм двигуна 1968, тип пального - дизель, 2013 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ411781.

11.04.2018 Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення-рішення №186423-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000 грн за податковий період 2016 рік.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду, вважає дане рішення протиправним та таким, що належить скасувати.

IV. ОЦІНКА СУДУ

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) було введено транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України у редакції, що діяла у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до статті 10 ПК України транспортний податок належить до місцевих податків.

Положеннями підпунктів 12.3.2, 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Зміни до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, які діяли у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, були внесені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року №909-VIII.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року №909-VIII в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Отже, Законом України №909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, з 01 січня 2016 платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн (стаття 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік"), а тому 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року складали 1033500 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (далі - Методика), відповідно до положень пункту 2 якої (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).

Наведені положення свідчать, що при визначенні середньоринкової вартості легкових автомобілів повинні враховуватись певні ознаки, параметри і характеристики транспортного засобу.

Отже, підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення має бути отримана від Мінекономрозвитку податковим органом інформація про автомобіль.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.06.2018 по справі №806/1970/16 (адміністративне провадження №К/9901/42203/18), від 08.08.2018 по справі №813/3073/17 (адміністративне провадження №К/9901/46133/18), від 29.08.2018 по справі №826/13821/16 (адміністративне провадження №К/9901/41737/18).

Таким чином, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку податковим органом інформація про автомобіль позивача, яка розрахована у відповідності до вищенаведеної Методики.

Таку інформацію матеріали справи не містять. Крім того, суд враховує, що відповідач не заперечує факту не звернення до Мінекономрозвитку щодо отримання інформації про автомобіль позивача.

Щодо посилання відповідача на надання Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ на підставі Переліку об'єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році відомостей, необхідних для нарахування транспортного податку фізичним особам, що внесені до Єдиного державного реєстру легкових автомобілів та їх власників, яким ОСОБА_3 доведена для нарахування транспортного податку фізичних осіб, суд зазначає наступне. Зазначені відомості не є належним та достатнім доказом правомірності нарахування позивачу суми грошового зобов'язання зі сплати транспортного податку, оскільки такі повноваження належать Міністерству економічного розвитку і торгівлі України.

Суд критично оцінює посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 03.04.2018 по справі №813/3583/17, в якій зазначено що межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення, оскільки в зазначеній постанові вказано, що прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення здійснюється на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком.

У матеріалах справи відсутній такий розрахунок, що свідчить про те, що, приймаючи оскаржене податкове повідомлення - рішення, податковий орган не мав належної інформації про середньоринкову вартість автомобіля позивача та не мав підстав для прийняття спірного рішення.

Крім того, згідно наданої на вимогу суду Мінекономрозвитком інформації (лист №3805-05/39862-05 від 12.09.2018), середньоринкова вартість автомобіля марки VOLKSWAGEN, моделі MULTIVAN з об'ємом циліндрів двигуна 2,0 літра, дизель, автоматичною коробкою переключення передач до 3 років експлуатації становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року.

Однак Мінекономрозвиток при визначені вартості автомобіля позивача та віднесенні його до об'єкту оподаткування заокруглював об'єм циліндрів двигуна та не надав конкретну інформацію щодо його середньоринкової вартості.

Водночас, щодо посилання позивача на порушення порядку складення та направлення податкового повідомлення-рішення, як підставу його скасування, суд зазначає, що складання та направлення податкового повідомлення-рішення пізніше законодавчо встановленого строку не є самостійною підставою для його скасування, оскільки податковим законодавством не передбачено скасування податкового повідомлення-рішення у зв'язку з порушенням строків його складання та направлення.

Також порушення таких строків не змінює суть самого податкового зобов'язання та не може бути безумовною підставою скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено, а позивачем спростовано правомірність прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області №186423-13 від 11.04.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 жовтня 2018 року

Позивач:ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (вул. Пилипчука 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя Д.Д. Гнап