Справа № 810/2085/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року № 810/2085/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов'язання вчинення певних дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до трудового стажу періоди роботи в районах Крайньої Півночі: з 24.11.1983 по 31.12.1991 у пільговому обчисленні - кожний рік роботи за один рік шість місяців та здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням заробітної плати, що включає суми районного коефіцієнту 1,7 та північної надбавки, починаючи з 02.10.2017 року та зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в районах Крайньої Півночі: з 24.11.1983 року по 31.12.1991 року у пільговому обчисленні - кожний рік роботи за один рік шість місяців та здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням заробітної плати, що включає суми районного коефіцієнту 1,7 та північної надбавки, починаючи з 02.10.2017 року.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він перебуває на обліку в Бородянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності третьої групи загального захворювання. В березні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, з врахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом 1,7 та північною надбавкою. Проте, відповідачем листом № 283/Г-01 від 02.04.2018 в перерахунку пенсії мотивуючи відсутністю трудових договорів. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 15.05.2018 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та запропоновано відповідачу протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого, зазначив, що в матеріалах пенсійної справи відсутні трудові договори, а надані довідки та записи в трудовій книжці не містять належної інформації, у звязку з тим підстави зарахування стажу роботи з 24.11.1983 по 31.12.1991 в кратності відсутні. За наявними в пенсійній справі документами, пенсія призначена і виплачується відповідно до діючого законодавства.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що ним при зверненні до пенсійного фонду були надані всі необхідні, згідно вимог чинного законодавства, матеріали, на підставі яких відповідач зобовязаний був врахувати пільговий стаж на роботах підприємств, що знаходиться в районах Крайньої Півночі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Так, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бородянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію по інвалідності третьої групи загального захворювання, розмір якої обчислений згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1V від 09.03.2003.

Позивач 30.06.1983 закінчив Полтавський інженерно-будівельний інститут, нині Полтавський національний технічний університет імені ОСОБА_2, на підставі підтвердження посвідчення № 742 був направлений за розподілом, як молодий спеціаліст в Монтажне управління № 1 треста Тюмень-Газ-Монтаж м. Новий Уренгой.

Згідно запису № 6 в трудовій книжці з 24.11.1983 року прийнятий майстром по направленню після закінчення інституту в Монтажне управління № 1 треста Тюмень-Газ-Монтаж м. Новий Уренгой. З 09.11.1985 року переведений на посаду прораба, з 11.01.1989 року - старший прораб. З 31.12.1991 року звільнений за власним бажанням (запис №11). Підприємство Монтажне управління № 1 треста Тюмень-Газ-Монтаж знаходилось на території Ямало-Ненецького автономного округу. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.67 року №1029 Тюменська область (Ямало-Ненецький автономний округ) відноситься до району Крайньої Півночі.

Згідно архівної довідки № 1204-02/5284 від 12.08.2016 року, виданої муніципальним архівом м. Новий Уренгой та записами трудової книжки підтверджено роботу з 24.11.1983 по 31.12.1991 в місцевості районів Крайньої Півночі (м. Новий Уренгой, Ямало- Ненецький автономний округ Тюменська область) заробіток позивача обчислювався з урахуванням північної надбавки та районного коефіцієнта за роботу в таких районах.

27 березня 2018 року позивач звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом 1,7 та північною надбавкою, яку отримував за період роботи з 1983 року по 1991 рік згідно архівної довідки № 1204-02/5284 від 12.08.2016 року, виданої муніципальним архівом м. Новий Уренгой та зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи з 24 листопада 1983 року по 31 грудня 1991 року як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та виплатити недоотриману суму пенсії.

Проте, від 02.04.2018 року № 283/Г-01 Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило йому в даному перерахунку, мотивуючи відсутністю трудових договорів.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" обчислення страхового стажу за період до впровадження системи персоніфікованого обліку здійснюється на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше. Перелік районів Крайньої Півночі та місцевостей, які прирівнюються до них, робота в яких дає право на пільгове обчислення стажу відповідно до Указів Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР 10 листопада 1967 року №1029.

Підтвердження пільг здійснюється на підставі відповідних записів у трудовій книжці, довідок та письмових договорів, в яких, зокрема повинно бути зазначено термін дії договору та пільги, які надавалися працівникові.

Згідно ст.41Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Як встановлено ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до п. 1 ст.2 Закону України "Про збір та обов'язкове державне пенсійне страхування" об'єктом оподаткування для платників збору, визначених підпунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітне: плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці". Таким чином, об'єктом оподаткування є заробітна плата з урахуванням районного коефіцієнта.

Згідно ч. 1 ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсії за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюються за нормами цього Закону на підставі документів, про вік, страховий стаж, заробітну плату (доходів) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до абз.2, 3 ст.6 Угоди між урядами України і Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначаються сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які поширюється дія Указів Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року про пільги для осіб, працюючих в цих районах та місцевостях, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029, територія Ямало-Ненецького автономного округу, м.Новий Уренгой, де знаходиться Монтажне управління №1 треста Тюмень-Газ-Монтаж, на якому працював позивач, територіально відноситься до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до даних трудової книжки та архівних довідок про підтвердження розміру заробітної плати позивач був зайнятий на роботах в районах Крайньої Півночі з 1983 року по 1991 рік включно. Під час роботи позивача на зазначеному підприємстві йому виплачувався районний коефіцієнт - 1,7 і північна надбавка.

Судом встановлено, що Муніципальним архівом м. Новий Уренгой направлено Відповідачу довідку № 1204-02/5284 від 12.08.2016 року про заробітну плату із позначкою з врахуванням районного коефіцієнту 1,7 та північної надбавки. При цьому вказано, що з усіх сум сплачено страхові внески в Пенсійний фонд.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 № 1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу PCP з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ прийнято 05.11.1991.

Статтею 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачалось, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64-67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

За приписами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди, здійснюється згідно законодавства держави, на території якої вони проживають.

Згідно вимог пункту 2 статті 6 Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території любої із цих країн, а також на територіях колишнього СССР за час до вступу в силу даної Угоди.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди від 03.03.1992).

В свою чергу, статтею 5 Угоди від 13.03.1992 визначено, що дана Угода розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Отже, наведені положення Угоди передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Безпосередній зміст Угоди не містить обмежень щодо врахування його положень при призначенні чи перерахунку пенсії.

Крім того, в даній Угоді немає жодних застережень з приводу особливостей врахування до складу заробітної плати (заробітку, доходу) районних коефіцієнтів, північних надбавок тощо.

Суд звертає увагу на те, що ні в Законі України "Про пенсійне забезпечення", ні в Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містяться спеціальних обмежень не врахування певної частини заробітку, офіційно отриманого громадянином на території держав-учасниць Угоди від 13.03.1992.

З приводу особливостей застосування у спірних відносинах положень Угоди від 13.03.1992 національного законодавства, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

За змістом частин 1 і 2 статті 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається, серед іншого, з цього Закону та міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 року за № 1906-VI, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

За змістом частини 5 статті 7 КАС України, якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Отже, згідно Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Отже, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тобто лише у разі її відсутності можуть вимагатися інші підтверджуючі матеріали.

Як встановлено судом, при зверненні до пенсійного фонду були надані всі необхідні, згідно вимог чинного законодавства, матеріали, на підставі яких відповідач зобов'язаний був врахувати пільговий стаж на роботах підприємств, що знаходяться в районах Крайньої Півночі.

Отже, враховуючи обставину безпосереднього працевлаштування позивача на підприємствах у місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі та отримання заробітної плати із районним коефіцієнтом та північною надбавкою, з яких сплачувались відповідні страхові внески в державах-учасниць Угоди від 13.03.1992, суд приходить до висновку про наявність у ОСОБА_1 права на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при перерахунку пенсії в складі заробітку.

Щодо визначення часу, з якого позивач має право на перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.

З проведеного правового аналізу норм ст.ст. 83, 84 Закону України Про пенсійне забезпечення та ст.ст. 44, 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, вбачається, що призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Згідно ст. 45 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Відтак, як вказано вище, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 27.03.2018 р., а тому, проведення перерахунку пенсії позивачу та його виплату слід здійснювати із 01.04.2018 року. На підставі наведеного, у задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії виплатити з 02.10.2017 необхідно відмовити.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своєї бездіяльності щодо неврахування при розрахунку пенсії позивачу сум районного коефіцієнту 1,7 та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи на Крайній Півночі з 1983 року по 1991 року, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Керуючись статтями 77, 194, 205, 241-246, 257, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до трудового стажу періоди роботи в районах Крайньої Півночі: з 24.11.1983 по 31.12.1991 у пільговому обчисленні - кожний рік роботи за один рік шість місяців та здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням заробітної плати, що включає суми районного коефіцієнту 1,7 та північної надбавки, починаючи з 01.04.2018 року.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в районах Крайньої Півночі: з 24.11.1983 року по 31.12.1991 року у пільговому обчисленні - кожний рік роботи за один рік шість місяців та здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням заробітної плати, що включає суми районного коефіцієнту 1,7 та північної надбавки, починаючи з 01.04.2018 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.