Справа № 1140/2383/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року справа № 1140/2383/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, туп. Родніковий,4, м. Крпивницький,25014

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а, м. Кропивницький,25009

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплати пенсію ОСОБА_1 за період з 20.04.2017 року по 20.06.2018 року.

Позовні вимоги позивач аргументує тим, що 27.06.2018 року звернулася із письмовою заявою до відповідача з вимогою виплатити недоотриману пенсію за період з 20.04.2017 року по 20.06.2018 року включно. У своєму листі від 06.08.2018 року за №370/5-09 відповідач зазначає, що невиплата пенсії за спірний період пов'язана з тим, що утворився період невиплати такої з підстав припинення соціальних виплат з причини скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав визначених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо перемішених осіб» (пп.4 п.12 Порядку №365). Так, відповідач зазначив, що сума пенсії за період з 01.04.2017р. по 30.06.2018р. облікована та буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного КМУ. Тобто, відповідач своїм листом визнає факт проведення нарахування пенсії за спільний період, проте, виплачувати її відмовляється, чим безпосередньо порушує права позивача. Як результат відповідач за попередньо написаною заявою позивача не здійснив виплату державної пенсії відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсії», внаслідок чого такі дії відповідача є протиправними.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1).

Запропоновано відповідачу надати суду відзив на адміністративний позов, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, у разі необхідності.

У встановлений судом строк відповідачем надіслано суду відзив на адміністративний позов, в якому останній просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У відзиві вказав, що сума пенсії за період з 01.04.2017 по 30.06.2018 року облікована та буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного КМУ (а.с.36-38).

В судове засідання позивач не прибув, надавши до суду клопотання про розгляд справи без участі (а.с.63).

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що представники сторін в судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, здійснення подальшого розгляду справи можливо у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 03.08.2014 року.

20.06.2018 року позивач звернулась до відповідача з заявою щодо виплати пенсії за минулий період (з 20.04.2017 року по 20.06.2018 року) (а.с.8).

Листом від 06.08.2018 року за №370/5-09 Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області повідомило позивача, що у зв'язку з тим, що утворився період невиплати пенсії з підстав припинення соціальних виплат з причини скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (пп..4 п.12 Порядку) і рішень Комісії про відновлення виплат згідно з п.18 Порядку, здійснено нарахування пенсії за період з 01.04.2017 року по 30.06.2018 року. Доплати за минулий час (з часу припинення виплати до місяця звернення за поновленням виплати або до місяця, зазначеного у рішеннях комісій для поновлення виплати пенсій) будуть включатись у відомості в окремому порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (а.с.9).

Спірні правовідносини виникли у зв'язку із невиплатою позивачу суми нарахованої пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року за №1706-VII, з наступними змінами та доповненнями, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 даної статті передбачено, що для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року за №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", з наступними змінами та доповненнями, припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", з наступними змінами та доповненнями, комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року за № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в ГУПФУ в Кіровоградській області з 03.08.2014 року.

Так, 03.08.2014 року позивач звернулась до відповідача з заявою про витребування її пенсійної справи, яка перебуває в м. Донецьк (а.с.46).

За вказаною заявою, листом від 15.08.2014 року ГУПФУ в Кіровоградській області направлено запит пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька Донецької області (а.с.49).

Відповідно до витягу з протоколу за №9 від 17.05.2017 року засідання комісії з питань, призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, ОСОБА_1 позбавлена права отримувати соціальні виплати на 6 місяців, відповідно до п. 18 Порядку здійснення контролю за проведенням виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування, затвердженого постановою від 08.06.2016 р. за №365 (а.с.56).

Крім того, відповідно до рішення Комісії від 25.07.2018 року №14 прийнято рішення про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1, відповідно до п.18 Порядку з 01.04.2017 року (а.с.25).

Дані обставини сторонами не заперечуються, а тому, у відповідності до ч.1 ст.78 КАС України, такі не підлягають доказуванню.

Згідно з п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за № 365, з наступними змінами та доповненнями, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, відповідачем здійснено нарахування позивачу пенсії за період з 01.04.2017 року по 30.06.2018 року, однак не проведено її виплату у зв'язку з відсутністю порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Однак, суд не може погодитись із вищенаведеними діями відповідача з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за №1058-IV, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ч.1 ст.7 даного Закону, загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, та обов'язковості фінансування за рахунок коштів Пенсійного фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій та наданням соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом.

Пунктом 9 ч.1 ст.16 цього ж Закону передбачено, що застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

З аналізу вищенаведених норм можна прийти до висновку, що порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов'язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті нарахованої пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об'єктом захисту за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Відповідно до п.3 і п.8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача з відмови у виплаті пенсії з 01.04.2017 року по 30.06.2018 року є протиправними, оскільки не відповідають зазначеним критеріям правомірності.

З урахуванням викладеного, оскільки дії щодо призупинення виплати пенсії позивачу були протиправними, для відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії, відповідача слід зобов`язати здійснити позивачу нарахування і виплату пенсії з 30.04.2017 року по 20.06.2018 року.

Як наслідок, задоволенню підлягають вимоги про здійснення виплати пенсії.

Стосовно строку захисту порушеного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Порушення прав позивача - не отримання нарахованих сум пенсії - відбулося з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, і мало триваючий характер. Процесуальний строк обмежує лише строк звернення до суду з позовом, і не обмежує строк захисту порушеного права, якщо спеціальними нормами матеріального права встановлені більші строки для такого захисту (в даному випадку на підставі ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач має право захистити своє порушене право на виплату пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком). На необхідність застосування при розгляді справ щодо пенсійного забезпечення крім процесуальних строків також й положень спеціальних норм неодноразово зазначалося і в рішеннях Верховного Суду України (зокрема, у рішенні від 25.05.2016 по справі № 21-1249а16).

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вищезазначене, підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6,8,9,11,77,243-246 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ -20632802) виплати пенсію ОСОБА_1 (ін. код - НОМЕР_1) за період з 20.04.2017 року по 20.06.2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ - 20632802) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ін. код - НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.10.2018 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко