Справа № 357/7427/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 жовтня 2018 року м. Київ № 357/7427/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку до Відділу державної реєстрації управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2018 адміністративну справу № 357/7427/18 передано на розгляд Київському окружному адміністративному суду в порядку статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України. Провадження у справі судом не відкривалося. Вказана справа надійшла до КОАС 03.10.2018, та після відповідної її реєстрації в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Панову Г.В.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За наслідком дослідження матеріалів позовної заяви, суддя дійшов висновку про її невідповідність вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням такого: в силу положень пунктів 1, 2, 5, 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються, зокрема: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вимог пунктів 1, 2, 5, 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві не зазначено: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, з урахуванням територіальної підсудності вказаної справи; адреси електронної пошти учасників справи та представника позивача; ідентифікаційних кодів в ЄДРПОУ позивача та відповідача, а також реєстраційного номера облікової картки платника податків представника позивача; викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; доказів, що підтверджують вказані обставини; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, в силу вимог частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачеві слід було сплатити 1762, 00 грн. судового збору за вимогу немайнового характеру. Проте, судовий збір за місцем розгляду справи Київським окружним адміністративним судом не сплачено взагалі.

В свою чергу, з платіжного доручення № 162 від 25.06.2018 на суму 1762, 00 грн., не вбачається, що сума судового збору сплачена до Київського окружного адміністративного суду, отже, даний доказ не приймається судом до уваги, оскільки в силу вимог частини 1 статті 9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя зазначає, що предметом даного позову є незгода позивача з діями відповідача в частині включення до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про юридичну особу – Білоцерківське зональне відділення Військової служби правопорядку.

Так, до суду з даним адміністративним позовом позивач звернувся лише 06.07.2018.

При цьому, у позові позивач стверджує, що про порушення прав, за захистом яких він звертається до суду, йому вже було відомо 21.04.2009 у зв’язку з отриманням свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 339282. У свою чергу, питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням поважності підстав його пропуску позивач не порушує.

Із доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що 21.04.2009 Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області позивачеві видано свідоцтво про його державну реєстрацію як юридичної особи серії А01 № 339282, яке отримано ним в цей же день, про що зазначено у позові. Таким чином, із доданих до позовної заяви документів вбачається, що станом на 21.04.2009 позивачеві вже було відомо про порушення його прав, в той час як до суду за їх захистом він звернувся лише через дев’ять років і 2 місяці.

Так, початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно – це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Отже, при визначенні початку перебігу строку звернення до суду підлягає з'ясуванню обставина, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відтак, звертаючись до суду поза межами шестимісячного строку, позивач повинен також довести той факт, що у нього не було об’єктивної можливості дізнатися про порушення права у період, що передував фактичному зверненню до суду.

Натомість, будь-яких пояснень щодо обставин, які об’єктивно заважали позивачеві протягом більше дев’яти років з’ясувати стан юридичної особи, зокрема і вміст відомостей в ЄДР щодо Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку, позовна заява не містить, як і не містить заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та доказів на їх підтвердження;

- належним чином оформленої позовної заяви, яка відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи, один з яких для суду), зокрема, але не виключно: із зазначенням: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, з урахуванням територіальної підсудності вказаної справи; адрес електронної пошти учасників справи та представника позивача; ідентифікаційних кодів в ЄДРПОУ позивача та відповідача, а також реєстраційного номера облікової картки платника податків представника позивача;

- викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; доказів, що підтверджують вказані обставини; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1762, 00 грн. сплаченого за реквізитами для зверенння до Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 30, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку до Відділу державної реєстрації управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.