Справа № 325/1898/17(2-а/325/144/2017)
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 жовтня 2018 року

Київ

справа №325/1898/17(2-а/325/144/2017)

адміністративне провадження №К/9901/55977/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А. розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2018 у справі №325/1898/17 (2-а/325/144/2017) за позовом Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправними дій та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И В:

Приморське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії державного виконавця Фесенко Ю.В. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору від 04.12.2017 у розмірі 12800,00 грн.; скасувати постанову державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 12800,00 грн.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 29.12.2017 позов задоволено.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є належним відповідачем у справі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2018 апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задоволено: рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 29.12.2017 у справі №325/1898/17 (2-а/325/144/2017) скасовано; у задоволенні позову Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправними дії та скасування постанови про стягнення виконавчого збору відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що в даній справі позивач звернувся до неналежного відповідача та не допустив його заміну, що призвело до порушення норм процесуального законодавства.

У поданій 05.07.2018 касаційній скарзі Приморське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та задовольнити позовні вимоги повністю.

У касаційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено: особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень органу державної виконавчої служби, а рішення судів попередніх інстанцій, прийняті за особливостями, встановленими статтею 287 КАС України.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Такими чином, законодавець не передбачив та обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Аналіз ухваленого у справі рішення судом апеляційної інстанції дає підстави дійти висновку, що відділи примусового виконання рішень як структурні підрозділи відповідних Управлінь Державної виконавчої служби не наділені адміністративною процесуальною правосуб'єктністю, а тому не можуть виступати стороною у справі.

Дана правова позиція вже була висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13.06.2018 по справі №303/3416/17 (К/9901/6799/18).

За такого правового висновку, рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2018 у справі №325/1898/17 (2-а/325/144/2017) за позовом Приморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправними дій та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич