Справа № 621/1814/18
Суддя: Шахова В. В.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №621/1814/18
Рішення

іменем України

08 жовтня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - МіненкоН.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Зміївського ВП ГУНП в Харківській області Нащанського Сергія Юрійовича про визнання дій незаконними інспектора СРПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області Нащанського С.Ю., скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії НК №042162 від 12.07.2018 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора Зміївського ВП ГУНП в Харківській області Нащанського С.Ю. про визнання дій незаконними інспектора СРПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області Нащанського С.Ю. скасування постанови, в якому просив визнати дії відповідача щодо складання постанови, серії НК № 042162 від 12.07.2018 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, незаконними; визнати постанову, серії НК № 042162 від 12.07.2018 про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що він 12.07.2018 року близько 21 год., керуючи автомобілем PEUGEOT, біля будинку №26 «А» по вул. Залізничній в м. Змієві, був зупинений патрулем Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, після чого інспектором СРПП Зміївського ВП ГУНП Нащанським С.Ю. було винесено постанову НК №042162 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 255 грн. Зі змісту постанови вбачається, що він, ОСОБА_1, здійснив обгін в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено». На думку позивача, вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки дорожній знак не відповідає двом пунктам ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» п. п. 5.2.1, 10.1.1. Крім того, позивач вказує на те, що швидкість керованого транспортного засобу не перевищувала 30-35 км/ч, а випередження попутного транспорту з такою швидкістю згідно з ПДР України не може бути порушенням дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено». Разом з тим, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Отже, позивач вказує на те, що своїми діями Нащанський С.Ю. грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП, тому він змушений звернутись з вказаним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1,3 ст.205 КАС України у разі неявки в судове засідання відповіда повідомленого належним чином, який не повідомив про причини своєї неявки, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши поясненя позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, дійшов наступного.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 042162 від 12.07.2018 року вбачається, що інспектором Нащанським С.Ю. до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сааме: 12.07.2018 року близько 21 год., ОСОБА_1 керуючи автомобілем PEUGEOT, біля будинку №26 «А» по вул. Залізничній в м. Змієві здійснив обгін в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено». (а.с.4)

Згідно зі статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо

офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Крім того, суд зазначає, що після того, як позивач, заперечивши під час зупинки допущене порушення, інспектор відповідно до ст.258 КУпАП повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, чого не було зроблено, оскільки з оскаржуваної постанови вбачається, що до неї долучено нічого не було.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, згідно вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що

призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та приписи ч.3 ст. 286 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині скасування постанови серії НК №042162 від 12.07.2018 року про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не передбачені ч.3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 73-77, 90, 139, 143, 205, 229, 241-244, 271, 272, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Зміївського ВП ГУНП в Харківській області Нащанського Сергія Юрійовича про визнання дій незаконними інспектора СРПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області Нащанського С.Ю., скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії НК №042162 від 12.07.2018 року - задовольнити частково.

Постанову інспектора СРПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, лейтенанта поліції Нащанського Сергія Юрійовича серії НК №042162 від 12.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складений 08.10.2018 року.

Позивач : ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)

Відповідач: Нащанський Сергій Юрійович (АДРЕСА_2)

Головуючий: