Справа № 628/2771/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2018 року

м.Київ

справа №628/2771/16-а

адміністративне провадження №К/9901/20139/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 10.03.2017р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про скасування розпорядження про нарахування пенсії та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила:

- поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом;

- визнати незаконною бездіяльність відповідача у зв'язку з призначенням та виплатою пенсії за віком всупереч Закону України «Про державну службу» з 30.12.2014р., скасувати протокол про призначення пенсії №2725 від 08.01.2015р., складений відповідачем щодо призначення пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача призначити та виплатити їй пенсію за віком як державному службовцю на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 30.12.2014р. у розмірі 70 % від заробітної плати державного службовця на день призначення пенсії за віком та перерахувати розмір пенсії з 30.12.2014р. станом на день ухвалення рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона мала право на призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про державну службу», а відповідач діяв незаконно, оскільки пенсія призначено за віком відповідно до Закону України ««Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що є невірним підходом до її призначення та вплинуло на її розмір.

Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 10.03.2017р., поновлено строк звернення до адміністративного суду та у задоволенні позову відмовлено.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017р. змінено рішення суду першої інстанції в частині мотивів та підстав відмови в задоволенні позову.

В іншій частині постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 10.03.2017р. залишено без змін.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції не погодилася позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на те, що вона має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 70% від заробітної плати, і дострокове призначення пенсії із застосуванням ст.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» впливає на її розмір. Також зазначає, що відповідач призначивши їй пенсію на загальних підставах, без урахування стажу роботи державного службовця, не попередивши її про указані обставини діяв бездіяльно, порушуючи норми матеріального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги, представник відповідача просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії 30.12.2014 р.), особи, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 01 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Згідно п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії 30.12.2014 р.) до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

В ході розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з 30.12.2014р. перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію за віком достроково відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Позивач 30.12.2014р. звернулася до відповідача із заявою № 328 про призначення пенсії (а.с. 22).

На підставі поданої заяви, відповідачем, згідно протоколу № 2725 від 08.01.2015р. призначено позивачу пенсію за віком з 30.12.2014р. у розмірі 1326, 48 грн відповідно до п. 7-2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». (а.с. 38).

Розпорядженням відповідача № 150421 від 16.04.2015р. позивачу зроблено розрахунок пенсії за новою формулою у розмірі 1330, 76 грн. (а.с. 37).

18.08.2015р. позивач звернулась до відповідача за роз'ясненнями щодо призначеної їй пенсії та наявності підстав для призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» і 24.09.2015р. відповідачем надано такі роз'яснення.

Крім того, листом від 26.02.2016р. № 186/П-14 відповідач повідомив позивача про неможливість призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу», оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VІІ від 02.03.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються і не перераховуються. (а.с. 13).

Розглядаючи справу та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 р. (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу 30.12.2014 року) , на одержання пенсії державних службовців мали право жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент звернення позивача за призначенням пенсії їй виповнилось 55 років 1 місяць, тобто позивач не досягла пенсійного віку, а саме, 58 років 6 місяців, як це передбачено ст. 37 Закону України « Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, тому не мала права на призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки достроковий вихід на пенсію був здійснений за 40 повних і 1 неповний місяць до досягнення віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зменшення розміру пенсії відповідно до ст. 27 та з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за достроковий вихід на пенсію, становило 20,5 %.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що виплата пенсії позивачу проводиться відповідачем з дотриманням усіх діючих норм пенсійного законодавства, а тому у позивача відсутні підстави для призначення та виплати пенсії на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Змінюючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог апеляційний суд виходив з того, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку, визначеному Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1.

Згідно пункту 4.1. цього Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2), а тому підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач 30.12.2014р. звернулась до відповідача із заявою № 328 про призначення пенсії, за віком-достроково.

Апеляційний суд дійшов до висновку про те, що позивач з заявою про призначення пенсії державного службовця до відповідача не зверталась.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів попередніх інстанцій не спростовують та є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач зверталася із заявою від 30.12.2014р. про призначення пенсії саме на загальних підставах, відповідачем пенсію призначено відповідно до поданої позивачем заяви, підстави для скасування розпорядження від 08.01.2015р. про призначення пенсії та задоволення похідних позовних вимог відсутні, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.

Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що вона зверталася до відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця, однак у бланку відповідної заяви не було можливості вказати про вихід на такий вид пенсії також є безпідставним та висновків судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки із змісту заяви вбачається, що бланк заяви заповнено особисто позивачем і вид пенсії, який вона просить призначити, вказано власноруч.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішення суди першої та апеляційної інстанцій порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 10.03.2017р. та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017р. у даній справі - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук