Справа № 0240/2302/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 серпня 2018 р. Справа № 0240/2302/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача: Кухрівського О.В., Рудого О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (місце проживання: 21000, АДРЕСА_1)

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (місцезнаходження: 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 15 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області було проведено документальну виїзну перевірку фізичної особи - підприємець ОСОБА_5 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року. За результатами перевірки складено акт № 2769/13/НОМЕР_1 від 15 червня 2018 року висновками якого встановлено порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України № 2755-IV від 02 грудня 2010 року із змінами та доповненнями у результаті чого зменшено від'ємне значення за грудень 2016 року в сумі 9063,0 грн. та донараховано ПДВ за грудень 2016 року в сумі 88341,0 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 03 липня 2018 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобов'язаннями на суму 88341,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 22085,25 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 03 липня 2018 року, яким зменшено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 9063,00 грн.

Відтак, на думку позивача податкові повідомлення - рішення є протиправним та підлягають скасуванню у зв'язку з чим останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справ та призначено справу до судового розгляду на 01 серпня 2018 року.

01 серпня 2018 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов. У якому зазначено, що при перевірці встановлено, що згідно акту попередньої перевірки № 934/1305 від 07.09.2016 року залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2016 року у ФОП ОСОБА_5 становлять 418232,00 грн. (без ПДВ), згідно наданої на перевірку довідки про залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2016 року залишки становлять 467870, 14 грн. (без ПДВ). Згідно первинних бухгалтерських документів, а саме товарних (видаткових) накладних, податкових накладних наданих підприємцем на перевірку встановлено, що ФОП ОСОБА_5 придбано товарно-матеріальних цінностей на протязі 2016 на суму 5856968,45 грн. (з урахуванням корегування та придбаних послуг 5972184, 09 - 3767,00 - 111448, 64) (без ПДВ ), що включено до податкового кредиту згідно реєстрів отриманих податкових накладних.

Відповідно до уточнюючої декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік та додатку Ф2 до декларації про майновий стан та доходи (№ , № від 28.04.2017) приватним підприємцем реалізовано товарно - матеріальні цінності (без націнки) в 2016 році на суму 5320308,84 грн. (без ПДВ), що підтверджується перевіркою. Отже, за 2016 рік відвантажено та реалізовано товарно - матеріальних цінностей на суму 5807330,31 грн. (залишки на початок перевірки станом на 01.01.2016 року 418232,00 грн. + придбаний товар 5856968,45 грн. - залишки на кінець станом 31.12.2016 року 467870,00 грн.).

Враховуючи вищевказане, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_5 в 2016 році було придбано товарно-матеріальних цінностей на суму 487021,61 грн., що включено до податкового кредиту, які не приймали участі в господарських операціях платника податків та в залишках товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2016 року відсутні.

01 серпня 2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 21 серпня 2017 року у зв'язку з наданням позивачем доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

У судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних та просили відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

15 червня 2018 року на підставі п.77.2 ст. 77, п.82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, Закону України від 8 липня 2010 року № 2464- VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідно наказу та направлення на перевірку виданого ГУ ДФС у Вінницькій області головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Вінницькій області Рудим О.А. проведена планова документальна виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ОСОБА_5 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

За результатами перевірки складено акт № 2769/13/НОМЕР_1 від 15 червня 2018 року висновками якого встановлено порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України № 2755-IV від 02 грудня 2010 року із змінами та доповненнями у результаті чого зменшено від'ємне значення за грудень 2016 року в сумі 9063,0 грн. та донараховано ПДВ за грудень 2016 року в сумі 88341,0 грн.

22 червня 2018 року ФОП ОСОБА_5 направив на адресу ГУ ДФС у Вінницькій області заперечення на акт перевірки № 2769/13/НОМЕР_1 від 15 червня 2018 року.

Листом № 6330/В/02-32-13-05 від 26 червня 2018 року ГУ ДФС у Вінницькій області повідомило ФОП ОСОБА_5, що висновки акта про результати документальної планової виїзної перевірки № 2769/13/НОМЕР_1 від 15 червня 2018 року залишено без змін.

На підставі зазначеного акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 03 липня 2018 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобов'язаннями на суму 88341,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 22085,25 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 03 липня 2018 року, яким зменшено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 9063,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 189.1 статті 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до п. 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з п. 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 статті 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У той же час, пункт 198.5 статті 198 ПК України носить імперативний характер та дає вичерпний перелік підстав для визначення податкових зобов'язань:

- Не є об'єктом;

- Звільнені від оподаткування;

- Невиробниче використання;

- Не господарська діяльність.

Також, суд зазначає, що положенням п. 189.1 статті 189 ПК України встановлено порядок визначення бази оподаткування "з вартості придбання".

Разом з тим в акті перевірки зазначено, що згідно первинних бухгалтерських документів, а саме товарних (видаткових) накладних, податкових накладних наданих підприємцем на перевірку встановлено, що ФОП ОСОБА_5 придбано товарно-матеріальних цінностей на протязі 2016 року на суму 5856968,45 грн., що включено до податкового кредиту згідно реєстру отриманих накладних.

Відповідно до уточнюючої декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік та додатку Ф 2 до декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_6 реалізовано товарно-матеріальних цінностей в 2016 році на суму 5320308,84 грн., що підтверджується перевіркою.

Враховуючи зазначене, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_5 в 2016 році було придбано товарно-матеріальних цінностей на суму 487021,61 грн., що включено до податкового кредиту, які не приймали участі в господарських операціях платника податків та в залишках товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2016 року відсутні.

У судовому засіданні судом встановлено, що ФОП ОСОБА_5 як суб'єкт господарювання, який здійснює розрахункові операції в готівковій та безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток) при продажу товарів кінцевому споживачу, відповідно до п. 177.10 ПК України, застосовує реєстратори розрахункових операцій згідно Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідно до п.12 ст. 3 Розділу II цього Закону суб'єкт господарювання зобов'язаний вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку, а відповідно до п.11 ст. 3 Розділу II "проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД ), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Облік товарних запасів ведеться ОСОБА_5 за місцем їх реалізації відповідно до Положення (Стандарту) БО 9 "Запаси" та Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів №2 від 10.01.2007р.

Залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2016 рік становили 418 231,88 грн., а на 31.12.2016р. - 467 870,14грн.

Відповідно до п.8 П(С)БО 9 придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю, де відповідно до п.9 первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат: суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю) за вирахуванням непрямих податків.

Тобто, згідно первинних бухгалтерських документів, а саме товарних накладних постачальників, протягом 2016 р. ОСОБА_5 придбано товарно-матеріальних цінностей на суму 5 857 354,13грн., що включена до податкового кредиту згідно реєстрів отриманих податкових накладних.

За 2016р. ОСОБА_5 реалізовано ТМЦ на суму 5 807 715,87 грн. (залишки станом на 01.01.2016 р. - 418 231,88 грн. + придбаний товар 5 857 354,13 грн. - залишки станом на 31.12.2016 р. - 467 870,14 грн). Дана інформація підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку ведення обліку товарно - матеріальних цінностей за первісною вартістю за 2016 рік.

Сума ж вибулих товарно - матеріальних цінностей за первісною вартістю в розмірі 5 807715,87 грн. відповідає повному об'єму собівартості реалізованої із застосуванням РРО продукції.

ФОП ОСОБА_5 як господарюючий суб'єкт зобов'язаний вести облік товарно - матеріальних цінностей на вимогу п.12 ст. 3 Розділу ІІ Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" веде свій облік ТМЦ відповідно до Положення (Стандарту) БО 9 "Запаси" та Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів №2 від 10.01.2007 року.

Крім того, відповідно до Інструкції "Про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій" № 291 від 1999 року, підприємства роздрібної торгівлі, що застосовують метод оцінки товарів за ціною продажу, облік руху та наявності товарів, що знаходяться на підприємствах роздрібної торгівлі ведуть на субрахунку 282 "Товари в торгівлі" та на субрахунку 285 "Торгова націнка" і відображають торгові націнки на товари, тобто різницю між покупною та продажною (роздрібною) вартістю товарів. За кредитом субрахунку 285 відображається збільшення суми торгових націнок, за дебетом - зменшення (списання). Списання за розрахунками суми торгової націнки на реалізовані товари відображається за дебетом субрахунку 285 і кредитом субрахунку 282.

У судовому засіданні оглянуто оборотно-сальдову відомість по рахунку 282 "Товари в торгівлі", на якому ведеться аналітичний облік руху товарно-матеріальних цінностей за продажною вартістю за 2016 рік (Додаток №2) Оборотно-сальдова відомість по рахунку 285 "Торгова націнка" за 2016 рік (Додаток №3), на якому ведеться аналітичний облік торговельної націнки на товари, тобто різниця між продажною та покупною вартістю товарів.

Судом оглянуто щоденні "Z-звіти" за період 2016 року, оборотно-сальдові відомості, які підтверджують, що собівартість реалізованої продукції кінцевому споживачу склала 5807715,87 грн. і вибуття товарно-матеріальних цінностей у господарській діяльності за 2016 рік в повному обсязі пов'язане з реалізацією продукції кінцевому споживачу.

Згідно із частиною першою, другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № винесене Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 03 липня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № винесене Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 03 липня 2018 року.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 сплачений судовий збір у розмірі 1194 (одна тисяча сто дев'яносто чотири) гривні 90 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_5 (місце проживання: 21000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (місце знаходження: 21100, м. Вінниця. вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Суддя Мультян Марина Бондівна