Справа № 308/11411/18
Суддя: Тхір О. А.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Тхір О.А..,
за участі секретаря Віраг Е.М.,
перекладача Ра Чан Хиу Занг,
представника позивача Жила Л.А.,
відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Свої вимоги мотивував тим, що відповідач 03 жовтня 2018 року незаконно, поза пунктами пропуску, в складі групи осіб, перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку на напрямку 230 прикордонного знаку на ділянці відповідальності ВІПС «Кам`яниця» відділу прикордонної служби «Ужгород», однак після незаконного перетину кордону в 3000 м від лінії українсько-словацького кордону в населеному пункті Коромля (СР) був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки, після чого 04 жовтня 2018 року в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був прийнятий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. Зазначає, що в подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Про затримання особи було повідомлено акредитовану в Україні консульську установу країни походження іноземця або особи без громадянства. Разом з тим, позивач вважає, що первинні заходи щодо встановлення особи затриманого, які були здійснені протягом терміну адміністративного затримання результату не дали. В зв`язку з цим, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року, відповідач підлягає реадмісії. Проведення заходів реадмісії з будь якою договірною Стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу. Вказані заходи неможливо провести без застосування обмеження свободи пересування особи, відносно якої застосовується реадмісія. Відповідач, немає жодних документів, що посвідчують особу, підтверджують законність його перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п. п. 16-19, 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Тому, посилаючись на вище наведене, вважає, що встановлені наступні обставини справи, зокрема: відповідач на територію України потрапив незаконним шляхом; відповідач законних підстав перебувати на території України не має; у відповідача відсутні документи, що посвідчують особу та на підставі яких він може вибути з території України та вказує на те, що дана обставина перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії, а також враховуючи, що у вказаного іноземця правопорушника відсутнє джерело доходу на території України, відсутні родичі, не володіє українською (російською) мовами, позивач вважає, що існує достатньо підстав для звернення до суду з позовом про затримання відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Беручи до уваги вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановленому законом, позивач просить затримати відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечила, визнала повідомлені представником позивача обставини.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено судом та підтверджується дослідженими матеріалами справи, відповідач 03 жовтня 2018 року незаконно, поза пунктами пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку на напрямку 230 прикордонного знаку на ділянці відповідальності ВІПС «Кам`яниця» відділу прикордонної служби «Ужгород», однак після незаконного перетину кордону в 3000 м від українсько-словацького кордону в населеному пункті Коромля (СР) був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки, після чого 04 жовтня 2018 року в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був прийнятий на територію України у встановленому Угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. У подальшому відповідач був затриманий відповідно до вимог ст. 263 КУпАП.
Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання від 04.10.2018 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 04.10.2018 року, протоколом прикордонно-представницької зустрічі помічника Прикордонного Уповноваженого України на українсько-словацькому державному кордоні і помічника Прикордонного Уповноваженого Словацької Республіки на словацько-українському державному кордоні, яка відбулася 04.10.2018 року в районі прикордонного знаку № 230, актом приймання-передавання особи від 04.10.2018 року.
Про затримання відповідача громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_3 прикордонним загоном Західного регіонального управління ДПС України повідомлено Надзвичайного і Повноважного Посла В`єтнаму в Україні, що підтверджується відповідним листом від 05.10.2018 року за № 81/1568.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).
За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав.
Судом встановлено, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України та існує ризик перешкоджання проведенню процедури його реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, оскільки в останнього відсутні документи, що дають право на виїзд з України.
Крім того, незаконне перетинання відповідачем державного кордону України у напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що він порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» і відповідно до вимог ст. 30 цього ж Закону підлягає затриманню з метою забезпечення його передачі з України відповідно до міжнародного договору про реадмісію.
Згідно з приписами ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.
За наведених обставин суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення та відповідача слід затримати з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію на строк до шести місяців.
Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 14, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

У Х В А Л И В:

Позов Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянки Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Затримати громадянку Республіки Вєтнам ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію на строк до шести місяців, який рахувати, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А. Тхір