Справа № 813/2712/18
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №813/2712/18

03 жовтня 2018 року

зал судових засідань №9

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лунь З.І.

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

представника позивача Луки Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до Стебницької міської ради Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області (місцезнаходження: 82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Шевченка, 29) звернувся до суду з позовом до Стебницької міської ради Львівської області (місцезнаходження: 82172, Львівська область, м.Стебник, вул.Мазепи,8), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (місцезнаходження: 79000, м.Львів, пр.Чорновола, 4), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення сесії Стебницької міської ради Львівської області №368 від 28.02.2018 «Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди».

Ухвалою суду від 02.07.2018 залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні, а саме: позивача - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області; відповідача - ОСОБА_4.

Протокольною ухвалою судового засідання від 12.09.2018 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Стебницької міської ради Львівської області №368 від 28.02.2018 «Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди» надано згоду ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди торгівельного призначення для провадження підприємницької діяльності площею 30 кв.м на АДРЕСА_3 у м.Стебнику строком на 5 років та зобов'язано погодити розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення з інженерними службами міста, звернутись для оформлення паспорту прив'язки тимчасової споруди, звернутись у відділ Держгеокадастру для отримання витягу про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки та укласти договір на встановлення тимчасової споруди торгівельного призначення з Стебницькою міською радою на відповідну територію. Так як, відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастрові номери земельних ділянок надаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх готової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Проте, станом на день подання позовної заяви технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки не розроблялась, а також відсутній кадастровий номер земельної ділянки, земельні ділянки знаходяться в зоні гірничого відводу, на межі впливу від гірничих робіт ПАТ СГХП «Полімінерал» та не відповідають концептуальному вирішенню планування та використання території м.Стебник (п.1ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»), що встановлено перевіркою Управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Львівській області. На думку позивача, оскаржуване рішення Стебницької міської ради прийнято без розробленої у встановленому законодавством порядку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, чим порушено вимоги ст.125 Земельного кодексу України, оскільки право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після держання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації, приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється. Тому, вважає, що оскаржуване рішення Стебницької міської ради прийняте з порушенням вимог ст.ст.98, 99, 100 ЗК України, ст.ст.20, 25, 55-1 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 16, 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244. Крім того, ОСОБА_4 не являється суб'єктом підприємницької діяльності, оскаржуваним рішенням надано дозвіл на укладення договору особистого строкового сервітуту на земельну ділянку для розміщення та обслуговування тимчасової споруди торгівельного призначення для провадження підприємницької діяльності. Отже, потреба суб'єктів господарської діяльності у встановлені тимчасових споруд (павільйонів) для здійснення їх підприємницької діяльності може вирішитись шляхом прийняття міською радою рішення про надання земельної ділянки в користування (оренду) в порядку, встановленому Цивільним і Земельним кодексами України, Законом України «Про оренду землі» та іншим чинним з законодавством що регулює земельні відносини, а не виключно шляхом укладання договору сервітуту. Таким чином рішення Стебницької міської ради обмежує права інших громадян у користуванні землями комунальної власності та власника землі - територіальної громади, порушує норми діючого земельного законодавства. У даних правовідносинах відсутній орган, уповноважений здійснювати функції із захисту інтересів держави, правовідносини пов'язані із вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять суспільний, публічний інтерес, а незаконне рішення органу місцевого самоврядування такому суспільному інтересу не відповідає. Таким чином, вважаючи, що бездіяльність відповідача порушує інтереси держави, позивач, керуючись ч.2 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ч.2 ст.60 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що оскаржене рішення відповідача прийнято в установлений чинним законодавством порядку з дотриманням процедури прийняття регуляторних актів, передбачених Законами України. Так як ОСОБА_4 звернувся з заявою про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди по АДРЕСА_3 згідно з комплексною схемою розміщення ТС, затвердженого сесією Стебницької міської ради №322. Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1330/2006. Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. (Пункт 1.3. Розділ І). Відповідно вимог даного Порядку - замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. (Пункт 2.2.Розділ2). Тому, вважає, що оскаржуване рішення та розпорядження були прийняті в установленому чинним законодавством порядку з дотриманням процедури прийняття регуляторних актів, передбачених Законами України.

Прокурор подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суперечить положенням чинного законодавства України та порушує права і інтереси держави. Крім того, на підставі вказаного рішення Стебницькою міською радою не було укладено договору про встановлення тимчасової споруди, тобто, оскаржуване рішення не вичерпало свою дію шляхом виконання, а тому законність його прийняття підлягає розгляду по суті із прийняттям відповідного рішення. Так як за відсутності рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку комунальної форми власності, а тому сам факт розміщення відповідачем тимчасової споруди за відсутності документів, які підтверджують право користування земельною ділянкою комунальної власності, право розпоряджатися якою належить до компетенції Ради, не можна визнати законним. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, пояснення на позовну заяву до суду не подала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4, пояснення на позовну заяву до суду не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_3 подав до суду пояснення на позовну заяву від 20.09.2018. У поясненнях зазначив, що 25.09.2012 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області винесено постанову в справі №1306/6596/2012 за позовом ОСОБА_3 до Стебницької міської ради за участю третьої особи: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (стара назва: управління Держкомзему міста Дрогобича) про визнання незаконним та скасування рішення постійної комісії Стебницької міської ради із земельних питань, будівництва та архітектури від 26.11.2008. про відмову ОСОБА_3 у наданні згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для встановлення торгового кіоску для релігійних товарів по АДРЕСА_3, про часткове визнання незаконним та скасування рішення 18 сесії Стебницької міської ради 5-го демократичного скликання в частині відмови ОСОБА_3 погодження місця розташування та у наданні згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під обслуговування кіоску розміром 3*4м для релігійних і побутових товарів по АДРЕСА_3 в м. Стебнику та про зобов'язання відповідача Стебницьку міську раду Львівської області на першому пленарному засіданні, що відбуватиметься після дня набрання законної сили судовим рішенням із розгляду цього позову, розглянути питання про надання йому дозволу на виготовления проекту відведення земельної ділянки для встановлення торгового кіоску із продажу релігійних та інших побутових товарів по АДРЕСА_3 біля існуючого кіоску торгівлі пресою та іншими товарами «Високий замок». Вказане рішення набрало законної сили на даний час Стебницької міською радою не виконане, жодних належних заходів щодо виконання такої не вживалися, на неодноразові його звернення про виконання вказаної постани належно не відреагувала. Тому, на думку ОСОБА_3, така бездіяльність свідчить про небажання Стебницької міської ради виконувати рішення суду, що є порушенням ст.129-1 Конституції України та позбавляє його можливості реалізації своїх прав та інтересів. Просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, явку представника у судове засідання не забезпечила, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Проте, просив суд розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що рішенням Стебницької міської ради від 25.10.2017 №322 затверджено комплексну схему розміщення малих архітектурних форм на АДРЕСА_3 в м.Стебнику, власником земельної ділянки якої є Стебницька міська рада та надано дозволи на розміщення малих архітектурних форм відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

ОСОБА_4 звернувся до Стебницької міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та надання її в оренду.

28.02.2018 на ХХІХ сесії сьомого скликання виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівської області розглянуто звернення гр. ОСОБА_4, враховуючи рекомендації постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, архітектури та будівництва, Закону України «Про благоустрій населених пунктів», наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 «Про затвердження порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та відповідно до п.п.34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та прийнято рішення №368 «Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди», яким надано згоду ОСОБА_4 на встановлення тимчасової споруди торгівельного призначення для провадження підприємницької діяльності площею 30,00кв.м на АДРЕСА_3 в м.Стебник строком на 5 років, згідно з комплексною схемою розміщення тимчасових споруд затвердженої рішенням Стебницької міської ради від 25.10.2017 №322.

Вказаним рішенням зобов'язано ОСОБА_4, а саме:

- звернутись у відділ Держгеокадастру м.Дрогобича для отримання витягу про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки та укласти договір на встановлення тимчасової споруди торгівельного призначення з Стебницькою міською радою на відповідну територію (об'єкт благоустрою) в м.Стебник визначену для розміщення тимчасової споруди;

-погодити розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення з інженерними службами міста та при необхідності забезпечити (за власні кошти) винос інженерних мереж, згідно з технічних умов за межі визначеної земельної ділянки;

-звернутися у відділ містобудування та архітектури для оформлення паспорту прив'язки тимчасової споруди торгівельного призначення для ведення підприємницької діяльності;

-забезпечити реєстрацію відповідно договору згідно з чинним законодавством.

Згідно з вказаним рішенням, відповідальність за відповідність розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення для провадження підприємницької діяльності паспорту прив'язки покладено на ОСОБА_4

Державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охоронною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охоронною земель у Дрогобицькому, Жидачівському, Сколівському, Стрийському районах та м.Дрогобичі ОСОБА_6,ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.6, ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», проведена перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів під час прийняття рішень у сфері земельних відносин Стебницькою міською радою.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт №256-ДК/179/АП/09/01/-18 від 11.04.2015, у якому зафіксовано порушення допущені Стебницькою міською радою при прийнятті рішень «Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди» №№365, 366, 367, 368 від 28.02.2018.

Згідно з листом Стебницької міської ради №603 від 07.05.2018 паспорт прив'язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на АДРЕСА_3, ОСОБА_4 видано, проте посилання у заяві ОСОБА_4 на документ, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою в заяві відсутній. Договори на встановлення тимчасових споруд не укладено.

Рішення сесії Стебницької міської ради від 28.02.2018 №368 «Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди» не скасоване в добровільному порядку.

З огляду на вказане, прокурор звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення сесії Стебницької сільської ради від 28.02.2018 №368.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституція України (ст.ст. 13, 14, 16) визначає, що земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Крім того, згідно з ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад належать розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Чинним законодавством України передбачено механізм розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення для провадження підприємницької діяльності. У відповідності до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджено наказом Мінрегіонбуду від 21.10.2011 № 244. Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд, але не регулює відносини, пов'язані із використанням відповідної земельної ділянки.

Згідно з ст.ст. 82, 93 Земельного кодексу України, юридичні особи для провадження підприємницької та іншої діяльності можуть набувати земельні ділянки у власність або користуватися земельними ділянками на праві оренди. Частинами 1, 2 ст. 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. У відповідності до положень ст. 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки комунальної власності або права на них підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених законом. Виключення з цього правила передбачені ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України. Це, зокрема, передача громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва, а також чималий перелік інших випадків. Отже, в цій ч. 2 не передбачено продажу не на конкурентних засадах земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі використання земельних ділянок для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Рішенням, яке є предметом спору, Стебницька міська рада встановила єдині умови оформлення договірних відносин щодо надання земельних ділянок під розміщення тимчасових споруд у вигляді, а саме: отримання витягу про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки; укладення договору на встановлення тимчасової споруди торгівельного призначення з Стебницькою міською радою на відповідну територію (об'єкт благоустрою) в м.Стебник визначену для розміщення тимчасової споруди; погодження розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення з інженерними службами міста та при необхідності забезпечити (за власні кошти) винос інженерних мереж, згідно з технічних умов за межі визначеної земельної ділянки; звернення до відділу містобудування та архітектури для оформлення паспорту прив'язки тимчасової споруди торгівельного призначення для ведення підприємницької діяльності; забезпечення реєстрації відповідно договору згідно з чинним законодавством.

Пунктом 2.6 Порядку передбачено, що для оформлення паспорта прив'язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із заявою щодо оформлення паспорта прив'язки ТС, до якої одночасно з іншими документами надає схему розміщення ТС, що затверджена додатком 1 Порядку.

Додаток 1 Порядку містить форму схеми розміщення ТС із вказівкою площі земельної ділянки згідно з документами на землекористування. Тобто, перш ніж оформляти паспорт прив'язки, суб'єкт господарювання має отримати документи землекористування, і лише після оформлення документації на земельну ділянку необхідно звертатися за оформленням паспорта прив'язки. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 16.05.2018 №918/633/16.

Документи, що подаються для отримання паспорта прив'язки, мають містити дані щодо розміру земельних ділянок, які вносяться на підставі отриманих суб'єктом господарювання документів на право користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.2.27 Порядку внесення таких даних без наявних документів на право землекористування тягне за собою анулювання паспорта прив'язки.

Згідно з п.п. 1.5,1.6 Порядку, комплексна схема розміщення тимчасових споруд (далі ТС) в межах вулиці (скверу, бульвару, провулку, узвозу, проїзду, площі, майдану тощо), мікрорайону (кварталу), населеного пункту - текстові та графічні матеріали, якими визначаються місця - - гаптування ТС, розроблені з урахуванням вимог будівельних, санітарно- гігієнічних норм, а також існуючих містобудівних обмежень, вимог щодо трони навколишнього природного середовища та раціонального використання територій, охорони історико-культурної спадщини, земельно- господарського устрою.

Комплексна схема розміщення ТС та архітип розробляються за рішенням сільської, селищної, міської, районної ради суб'єктом господарювання, який має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, та затверджуються рішенням розпорядженням, наказом) виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації. Розроблення комплексної схеми розміщення ТС та архітипу здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Крім того, судом встановлено, що рішенням №322 від 25.10.2017, на яке покликається Стебницька міська рада при прийнятті рішення 29 сесії сьомого скликання №368 від 28.02.2018 «Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди» ОСОБА_4, затверджена комплексна схема розміщення малих архітектурних форм на АДРЕСА_3, а не комплексна схема розміщення тимчасових споруд, як зазначено в оскаржуваному рішенні та передбачено чинним законодавством України.

Посилання Стебницької міської ради на рішення №322 від 25.10.2017 «Про затвердження комплексної схеми розміщення малих архітектурних форм» як на підставу прийняття спірного рішення ради №368 від 28.02.2018 є хибним, оскільки розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Однак, згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою.

До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Крім цього, комплексним благоустроєм, згідно з вимогами ст. 22 вказаного Закону, вважається проведення на визначеній території населеного пункту мікрорайон, квартал, парк, бульвар, вулиця, провулок, узвіз тощо) комплексу робіт з улаштування (відновлення) покриття доріг і тротуарів, обладнання пристроями для безпеки руху, озеленення, забезпечення зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами, встановлення малих архітектурних форм, здійснення інших заходів, спрямованих на поліпшення інженерно-технічного і санітарного стану території, покращання її естетичного вигляду.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що рішення міської ради №322 від 25.10.2017, на яку посилається Стебницька міська рада при прийнятті рішення №368 від 28.02.2018 «Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди» ОСОБА_4, не може слугувати основою для прийняття рішення органом місцевого самоврядування та надання дозволу на встановлення тимчасової споруди, а тому розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» за рішенням власника об'єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил, а розміщення тимчасових споруд регулюється вимогами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та спеціальним наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, яким затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження Підприємницької діяльності прийняте з порушенням чинного законодавства України.

Також, як вбачається з листа Стебницької міської ради №603 від 07.05.2018 паспорт прив'язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на АДРЕСА_3, ОСОБА_4 видано, проте, документ, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою відсутній.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. В свою чергу документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

У п. «г» ст.20 Закону України «Про землеустрій» зазначено, що землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Згідно з ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у ч.ч.6- 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру.

Крім цього, необхідно також зазначити, що відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастрові номери земельних ділянок надаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної - Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх готової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Судом встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки не розроблялась, а також є відсутній кадастровий номер земельної ділянки, що встановлено перевіркою управління контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Львівській області, що підтверджується листом №10-13-0.4-669/90-18 від 09.04.2018.

Крім цього, з акта перевірки №256-ДК/179/АП/09/01/-18 від 11.04.2015 вбачається, що земельні ділянки знаходяться в зоні гірничого відводу, на межі впливу від гірничих робіт ПАТ СГХП «Полімінерал» та не відповідають концептуальному вирішенню планування та використання території м. Стебник (п.1 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Як вбачається з листів Стебницької міської ради №554 від 02.05.2018, №603 від 07.05.2018, договір на встановлення тимчасової споруди ОСОБА_4 ще не укладено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийняте без розробленої у встановленому законодавством порядку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, оскільки право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації, так як приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, відтак підлягає скасуванню як протиправне.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтований, а тому підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Стебницької міської ради Львівської області №368 від 28.02.2018 «Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди».

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 08.10.2018.

Суддя Лунь З.І.