Справа № 818/1602/18
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 р. Справа № 818/1602/18

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Кунець О.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №818/1602/18 за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) з позовною заявою до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач, Сумське ОУПФ Сумської області), у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо припинення нарахування і виплату пенсії позивачу з 01.04.2018;

- зобов'язати відповідача поновити нарахування і виплату пенсії позивачу з часу припинення нарахування і виплату пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з 2014 року є внутрішньо переміщеною особою. Місцем її проживання та реєстрації є АДРЕСА_1. З 1 квітня 2018 року виплату пенсії їй було припинено у зв'язку із відсутністю за фактичним місцем проживання/перебування. Позивач не погоджується із такими діями органу Пенсійного фонду, оскільки відповідно до ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії припиняється за рішенням органу Пенсійного фонду або за рішенням суду. В даному випадку припинення виплати пенсії здійснено без прийняття Сумським об'єднаним УПФ України Сумської області відповідного рішення, про яке позивачу не відомо і яке не було доведено до його відома.

Лише на запит ОСОБА_1 про підстави припинення виплати пенсії Сумське ОУПФ Сумської області направило на адресу позивача відповідь, якій зазначено, що з 01.04.2018 виплата пенсії позивачу припинено рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 15.03.2018 у зв'язку із відсутністю позивача за фактичним місцем проживання/перебування, а відновити виплату можна лише через два місяці після прийняття рішення про припинення виплат.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.04.2018 р. було відкрите провадження в даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.04.2018 було зупинено провадження у справі №818/1602/18 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі Пз/9901/20/18(805/402/18).

Відповідач подав до суду відзив на позов (а.с.25-26), у якому зазначив, що питання призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, а також Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Підставою для виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі є довідка, видана відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Рішення про відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати приймає Комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. На підставі вказаного рішення управління приймає своє рішення. З 14.06.2016 рішення щодо призначення (відновлення) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) органами Пенсійного фонду України можуть прийматися на підставі копії рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у містах Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах рад. З травня 2018 року управлінням на підставі рішення Комісії припинено виплату пенсії позивачу. Крім цього, як зазначає відповідач, рішення про припинення виплати пенсії та про відновлення виплати пенсії приймає Комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, яке позивачем оскаржене не було.

Рішенням Верховного Суду від 03.05.2018, залишеним без змін постановою Великої палати Верховного Суду від 04.09.2018, адміністративний позов по зразковій справі №805/402/18 задоволено. Відповідно до відомостей з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень дане рішення набрало законної сили 04.09.2018.

Ухвалою суду від 13.09.2018 було поновлено провадження у справі №818/1602/18.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Сумському об'єднаному УПФУ, яке до 01 квітня 2018 року нараховувало та виплачувало їй пенсію.

Згідно з копією довідки від 08.06.2017 №475 позивач є особою, переміщеною з району проведення антитерористичної операції, постійно проживала за адресою: АДРЕСА_3, переміщена за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

З 01 квітня 2018 року Сумським об'єднаним УПФУ припинена виплата пенсії ОСОБА_1, у зв'язку з чим 13.04.2018 позивачем був оформлений запит на отримання публічної інформації про надання відомостей про номер та дату рішення керівника органу Пенсійного фонду про припинення нарахування (виплати) пенсії, або якщо такого рішення не існує - реєстраційні дані (назва, номер, дата) розпорядчого документа, на підставі якого припинено нарахування (виплата) пенсії; відомостей про дату, з якої припинені нарахування та виплата пенсії, та на який термін; відомостей про нарахування та виплату пенсії за минулий календарний 2017 рік (помісячно) (а.с.16).

Сумське об'єднане УПФ Сумської області листом від 19.04.2018 №8609/11-23 повідомило ОСОБА_1, що 15.03.2018 рішенням Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виконавчого комітету Сумської міської ради відносно ОСОБА_1 було ухвалено припинити всі види соціальних виплат відповідно до підпункту 2 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 (зі змінами) у зв'язку з відсутністю позивача за фактичним місцем проживання. Також зазначено, що поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам можливе лише через два місяці з місяця прийняття рішення про припинення таких виплат (а.с.13).

Тобто, виплата пенсії позивачу була припинена у зв'язку з відсутністю позивача за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване в Законі України №1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та в Законі України №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", якими встановлено порядок призначення, нарахування та виплати пенсії.

За приписами п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягай встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсій страховий стаж.

Питання виплати пенсій врегульовані ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст.5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключно цим Законом України визначається порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Таким чином, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або будь-яким іншим законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які мають статус внутрішньо переміщених.

Статтею 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Вказаний перелік є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом. Жодна з цих підстав відповідачем не була застосована для припинення виплати мені пенсії. Окреме рішення про припинення виплати мені пенсії відповідачем не виносилось, письмова інформація про припинення виплати пенсії територіальним органом Пенсійного фонду мені не надсилалась.

Отже, відповідач припинив виплату пенсії ОСОБА_1, не приймаючи рішення у відповідності до ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", при тому, що жодним законом України не встановлено обмежень права на отримання пенсійних виплат осіб, які мають статус внутрішньо переміщених.

На думку суду, право громадянина на отримання призначеної йому пенсії не можна пов'язувати з такою умовою, як постійне проживання або перебування за місцем реєстрації місця проживання. Будь-які висновки органів соціального захисту про відсутність осіб за місцем проживання, перебування чи реєстрації, а також рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (яка була створена виконавчим органом міської ради на підставі ПКМУ від 08.06.2016 № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам"), яке фактично слугувало підставою для припинення виплати пенсії позивачу, ніяким чином не є таким рішенням у розумінні ч.1 ст.49 Закону України №1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічний висновок викладений у зразковій справі про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі, викладений у рішенні Верховного Суду від 03 травня 2018 року (справа №805/402/18, провадження №Пз/9901/20/18), згідно якого визнано протиправним та скасовано розпорядження Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 березня 2017 року "Про припинення виплати пенсії до з'ясування" та зобов'язано відновити виплату призначеної їй пенсії за віком з 01 квітня 2017 року.

Суд зазначає, що справа №818/1602/18, є аналогічною із вказаною зразковою справою.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, як суб'єкт владних повноважень, не довело правомірності ненарахування та не виплати за період з 01 квітня 2018 року.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (м. Суми, вул. С.Бандери, 43, ) поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), нарахування та виплату пенсії, сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії - з 01.04.2018 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець