Справа № 815/707/18
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/707/18
РІШЕННЯ
28 вересня 2018 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В. за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача адвоката ОСОБА_1 (за ордером), представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Управління поліції охорони в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління поліції охорони в Одеській області, в якому відповідно до уточнення позовних вимог від 18.05.2018 року, просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Управління поліції охорони в Одеській області №34 о/с від 04.05.2016 року про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_3 (М-105701), старшого інспектора батальйону охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області;
- поновити ОСОБА_3 (М-105701) на посаді старшого інспектора батальйону охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області;
- стягнути з Управління поліції охорони в Одеській області на користь ОСОБА_3 грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 04.05.2016 року по 30.05.2018 року в розмірі 175924 грн.;
- постанову в частині поновлення ОСОБА_3 (М-105701) на посаді старшого інспектора батальйону охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 07.11.2015 року відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" його призначено з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування та установлення посадового окладу згідно зі штатним розписом на посаду старшого інспектора батальйону поліції №1 в Одеській області. Листом №165/43/35/01-2018 від 18.01.2018 року у відповідь на заяву позивача було повідомлено про те, що 04.05.2016 року позивача було звільнено з поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Ухвалою від 10 квітня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.
Ухвалою від 10.04.2018 року у відповідача витребувано докази.
Ухвалою від 30 травня 2018 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою від 02.07.2018 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №815/2992/18.
Ухвалою від 28.09.2018 року поновлено провадження у справі.
У судове засідання, призначене на 28 вересня 2018 року на 12:00 год., з'явилися представник позивача та представник відповідача.
Під час судового розгляду справи позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з наведених у позові підстав.
Представник відповідача під час розгляду справи проти задоволення позову заперечував, надав письмовий відзив, в якому зазначив, що рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було прийнято за результатами службового розслідування, проведення якого було призначено згідно наказу УПО в Одеській області від 01.05.2016 року №2033. За результатами службового розслідування був складений висновок, який затверджено керівником УПО в Одеській області 04.05.2016 року. Враховуючи характер та тяжкість порушення з боку позивача службової дисципліни, а також те, що такі дії позивача підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, - до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (пункт 8 статті 12 Дисциплінарного статуту). Спочатку був виданий наказ УПО в Одеській області від 04.05.2016 року №2046 «Про покарання співробітника УПО в Одеській області», після чого був виданий наказ УПО в Одеській області від 04.05.2016 року №34 о/с про звільнення підполковника поліції ОСОБА_5 04 травня 2016 року за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Представник відповідача вважав, що при накладенні на позивача вказаного дисциплінарного стягнення, норми чинного законодавства порушені не були.
Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що наказом начальника Управління поліції охорони в Одеській області №3 о/с від 07.11.2015 року, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліції" призначено тих, що прибули з Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Одеській області, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року, а саме: ОСОБА_3 (М-105701), який мав спеціальне звання підполковник міліції, старшим інспектором батальйону поліції охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області, присвоївши йому спеціальне звання підполковник поліції (а.с. 9).
Наказом начальника Управління поліції охорони в Одеській області №2046 від 04.05.2016 року "Про покарання співробітника УПО в Одеській області" наказано за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV, старшого інспектора батальйону поліції охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_3 звільнити зі служби в поліції відповідно до п.8 ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV (а.с. 42).
О 18:30 год. 30.04.2016 року в приміщенні ТЦ "Рів'єра" за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Південна дорога, 101, відповідно до ст.ст. 40, 104, 110, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, здійснено затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.199 КК України, ним виявився підполковник поліції ОСОБА_3, старший інспектор батальйону поліції охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області.
В наказі №2046 зазначено, що слід вважати, що вищевказана подія стала можливою внаслідок низьких морально-ділових якостей старшого інспектора батальйону поліції №1 Управління поліції охорони в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_3
Наказом начальника Управління поліції охорони в Одеській області №34 о/с 04.05.2016 року, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено у запас Збройних Сил підполковника поліції ОСОБА_3 (М-105701), старшого інспектора батальйону поліції охорони №1 УПО в Одеській області, за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с. 40).
Підставою видання даного наказу про звільнення зі служби є наказ УПО в Одеській області від 04.05.2016 року №2046 про накладення дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Так, п. 6 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України "Про Національну поліцію", у складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення.
Згідно п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Відповідно до ст.19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Разом з тим, п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не було затверджено, на поліцейських поширювалася дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 року.
Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 року.
Положеннями ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
За змістом ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
Згідно ч.1 ст.8 Дисциплінарного статуту, начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.
З аналізу наведених положень Дисциплінарного статуту випливає, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Згідно зі ст.2 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Відповідно до ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За приписами ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ (п.8 ч.1 ст.12).
Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.
Як визначено ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту).
Пунктом 2.1. вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
Як встановлено судом, наказом УПО в Одеській області від 04.05.2016 року №34 о/с позивача було звільнено за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «По Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). У пункті 1 наказу УПО в Одеській області від 04.05.2016 року №2046 зазначено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV.
Тобто, у зв'язку з грубим невиконанням вимог Дисциплінарного статуту ОВС, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за результатами проведеного службового розслідування.
Крім того, судом встановлено, що 20.06.2018 року ОСОБА_3 було оскаржено наказ Управління охорони поліції в Одеській області №2046 від 04.05.2016 року про звільнення за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України.
Ухвалою від 02.07.2018 року по справі №815/2992/18 позовну заяву ОСОБА_3 до Управління поліції охорони в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Управління поліції охорони в Одеській області №2046 від 04.05.2016 року про звільнення за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного Статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV старшого інспектора батальйону поліції охорони №1 Управління поліції охорони в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції відповідно до п.8 ст. 12 Дисциплінарного Статуту ОВС України повернуто без розгляду у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 2 липня 2018 року залишено без змін.
Отже, наказ №2046 від 04.05.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді звільнення зі служби в поліції є чинним. Саме на підставі цього чинного наказу відповідачем було видано наказ №34 о/с від 04.05.2016 року про звільнення позивача зі служби в поліції.
З огляду на викладене рішення Європейського суду з прав людини та встановлені судом фактичні обставини, решта аргументів позивача щодо порушень відповідачем проведення службового розслідування, відсутності підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення до закінчення кримінального провадження - не береться судом до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду щодо наявності підстав для звільнення позивача наказом №34 о/с від 04.05.2016 року.
При цьому суд наголошує, що питання наявності чи відсутності тих порушень з боку відповідача, на які вказує позивач, є предметом доказування у справі про оскарження наказу про накладення дисциплінарного стягнення №2046 від 04.05.2016 року, який не є предметом позову по даній справі.
=Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, при цьому, відповідачем доведено, що при звільненні ОСОБА_3 зі служби в поліції наказом №34 о/с від 04.05.2016 року відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і оскаржуваний наказ відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, а тому цей наказ є правомірним та скасуванню не підлягає.
Відмовляючи в задоволенні вимоги про скасування наказу про звільнення, відповідно, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про поновлення на службі в органах поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які є похідними від першої вимоги.
За таких обставин, у задоволенні позову ОСОБА_3 належить відмовити повністю.
Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя В.В. Андрухів

.