Справа № 826/2408/18
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 вересня 2018 року № 826/2408/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМОПЛАЗА»
до проДержавної фіскальної служби України визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розглядів в Окружному адміністративному суді міста Києва перебуває позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМОПЛАЗА» до Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, як приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН або відмову у такій реєстрації №488008/40714197 від 27.12.2017 pоку, №488006/40714197 від 27.12.2017 pоку та №488007/40714197 від 27.12.2017 pоку;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРМОПЛАЗА»: податкову накладну від 16.11.2017 року №23 за датою її першого подання - 13.12.2017 pоку, податкову накладну від 24.11.2017 pоку №33 за датою її першого подання - 13.12.2017 pоку та податкову накладну від 27.11.2017 року №34 за датою її першого подання - 13.12.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач заперечує по суті заявлених позовних вимог з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем - ТОВ «ТЕРМОПЛАЗА» (постачальник) та ТОВ ОБ'ЄДНАНА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЛЮС» (покупець) укладено договір поставки № 1148-17 від 12.04.2017 р., відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у встановлений строк у власність покупця готову продукцію, аксесуари і запасні частини (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар в асортименті, кількості та за ціною, узгодженою сторонами і сплатити за нього певну грошову суму (пункт 1.1 договору).

Рахунки-фактури та видаткові накладні, що видаються постачальником, крім беззаперечного доказу одержання товару покупцем, мають силу специфікацій в розумінні статті 266 господарського кодексу України (пункт 1.2 договору).

Відповідно до видаткової накладної №ФК000000165 від 16.11.2017 р., позивачем здійснено поставку покупцю товару: « 700 Електрообігрівач панельний TERMOPLAZA Б» у кількості 70 штук; «STP Б 225 Електрообігрівач панельний TERMOPLAZA» у кількості 50 штук; «STP Б 700 Електрообігрівач панельний TERMOPLAZA» у кількості 100 штук - на загальну суму 359 730,60 грн., у т.ч. ПДВ - 59 955,10 грн.

За наслідками вказаної господарської операції Позивачем було виписано на користь ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» податкову накладну № 23 від 16.11.2017 р. на загальну суму 359 730,60 грн., у т.ч. ПДВ - 59 955,10 грн.

Відповідно до видаткової накладної №ФК000000186 від 24.11.2017 р., позивачем здійснено поставку покупцю товару: « 475 Електрообігрівач панельний TERMOPLAZA Б» у кількості 5 штук; «STP Б 700 Електрообігрівач панельний TERMOPLAZA» у кількості 50 штук - на загальну суму 104 181,48 грн., у т.ч. ПДВ - 17 363,58 грн.

За наслідками вказаної господарської операції Позивачем було виписано на користь ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» податкову накладну № 33 від 24.11.2017 р. на загальну суму 104 181,48 грн., у т.ч. ПДВ - 17 363,58 грн.

Відповідно до видаткової накладної №ФК000000189 від 27.11.2017 р., позивачем здійснено поставку покупцю товару: « 700 Електрообігрівач панельний TERMOPLAZA Б» у кількості 36 штук, на загальну суму 50 274,00 грн., у т.ч. ПДВ - 8 379,00 грн.

За наслідками вказаної господарської операції Позивачем було виписано на користь ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» податкову накладну № 34 від 27.11.2017 р. на загальну суму 50 274,00 грн., у т.ч. ПДВ - 8 379,00 грн.

13 грудня 2017 року Позивачем було отримано від Відповідача квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- № , якою зупинена реєстрація податкової накладної № 23 від 16.11.2017 року;

- № , якою зупинена реєстрація податкової накладної № 33 від 24.11.2017 року;

- №, якою зупинена реєстрація податкової накладної № 34 від 27.11.2017 року.

Підставою для зупинення реєстрації ПН, стала невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД.

Позивачу запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або Таблицю даних платника податків.

Позивачем було направлено на Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві в електронній формі Повідомлення № 5 від 20.12.2017 р. (підтверджується квитанцією №1 отримано 20.12.2017 р.), Повідомлення № 3 від 20.12.2018 р. (підтверджується квитанцією №1 отримано 20.12.2017 р.), Повідомлення № 4 від 20.12.2018 р. (підтверджується квитанцією №1 отримано 20.12.2017 р.), щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої/го зупинено.

Втім, рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.12.2017 року за №488008/40714197 було відмовлено Позивачу в реєстрації податкової накладної № 23 від 16.11.2017 року; рішенням №488006/40714197 було відмовлено Позивачу в реєстрації податкової накладної № 33 від 24.11.2017 року та рішенням №488007/40714197 було відмовлено Позивачу в реєстрації податкової накладної № 34 від 27.11.2017 року, через надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Не погоджуючись з правомірністю та обґрунтованістю вказаних рішень, як наслідок, вбачаючи наявність підстав для зобов'язання відповідача зареєструвати податкові накладні № 23 від 16.11.2017 року, № 33 від 24.11.2017 року та № 34 від 27.11.2017 року в ЄРПН, Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пп.16.1.2,16.1.3, п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.14.1.60 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 року набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон № 1797-VIII від 21.12.2016р.).

У свою чергу, відповідно до п. 74.2 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями п. 20.2 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

За змістом пп. 201.16.1 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Згідно з положеннями пп.201.16.2 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.3. ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: - реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; - відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- не надання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- не надання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних № 23 від 16.11.2017 року, № 33 від 24.11.2017 року та № 34 від 27.11.2017 року була зупинена у зв'язку з їх відповідністю, як зазначено ДФС України, пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків - за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до п. 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема (п. 1): обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У той же час, відповідно до Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений наказом Міністерства фінансів України 13 червня 2017 року № 567, позивачем, як вже зазначалось, були подані до контролюючого органу пояснення і документи, копії яких додані до матеріалів справи.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вже зазначалось, підставою для прийняття оскаржуваних рішень, стали наступні обставини, а саме: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

За таких обставин є можливим дійти висновку, що відповідач, в даному випадку обмежився лише загальним формулюванням щодо неналежності наданих позивачем документів, не встановивши при цьому конкретно, які з документів складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірному рішенні, і в чому саме полягають ці порушення.

Разом з цим, на переконання суду, сукупність первинних документів, належним чином засвідчені копії яких долучено позивачем до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо фактичності виконання укладеного між Позивачем та ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» договору поставки № 1148-17 від 12.04.2017 року.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов'язку, встановлено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірної операції та не доведено зворотне.

Оцінюючи вищевикладені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.12.2017 року за № 488008/40714197, № 488006/40714197 та № 488007/40714197 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до під пункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Відтак, оскільки оскаржувані рішення комісії Державної фіскальної служби України визнані судом протиправними та такими, що підлягають скасуванню, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 р. № 1246, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 23 від 16.12.2017 року, датою її подання - 13.12.2017 року, податкову накладну № 33 від 24.11.2017 року, датою її подання - 13.12.2017 року та податкову накладну № 34 від 27.11.2017 року, датою її подання - 13.12.2017 року.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій і другій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат в частині правової допомоги, позивачем до матеріалів справи надано договір про надання правої допомоги з додатковою угодою до нього від 06.02.2018, рахунок-фактуру від 29.03.2018; платіжні доручення №648 від 02.04.2018 та №667 від 18.04.2018 на загальну суму 20 000 грн та акт від 26.04.2018 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 06.02.2018.

Відповідно до вказаного акту приймання-передачі наданих послуг, загальна кількість годин, витрачених адвокатом станом на 26.04.2018 становить - 20 годин, таким чином, 1 година роботи адвоката оцінюється в 1 000 грн.

В даному первинному документі вказано, що на зустріч та консультацію клієнта було витрачено 2 години; на правову експертизу отриманих від клієнта документів та вироблення правової позиції - 4 години; зустріч та консультація клієнта з метою узгодження правової позиції - 2 години; підготовка позовної заяви - 6 годин; підготовка та подання до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - 3 години; підготовка клопотання про розподіл судових витрат - 3 години.

Втім, позивачем до матеріалів справи не надано доказів понесення витрат на правову допомогу в сумі 20 000 грн, перелік якої наведено в Акті.

Надані до матеріалів справи рахунок-фактура та платіжні доручення, відхиляються судом, як доказ витрат по Акту, адже вказані платіжні документи в графі призначення платежу містять в собі лише посилання на оплату послуг за договором про надання правової допомоги, в той час як сам по собі договір не містить ідентифікації щодо надання правничих послуг по відношенню до даної справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за дві задоволені позовні вимоги немайнового характеру в сумі 3524,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 134, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 488008/40714197 від 27.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 23 від 16.11.2017 року, №488006/40714197 від 27.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 33 від 24.11.2017 року та №488007/40714197 від 27.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 27.11.2017 року.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 23 від 16.11.2017 року датою її подання - 13.12.2017 року, податкову накладну № 33 від 24.11.2017 року датою її подання - 13.12.2017 року та податкову накладну № 34 від 27.11.2017 року датою її подання - 13.12.2017 року.

4. Стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТЕРМОПЛАЗА» (ідентифікаційний , адреса: 03037, м. Київ, проспект Валерія Лобановського, будинок 56Б, 56/21) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа 8, ) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривні 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович