Справа № 602/466/18
Суддя: Костів Л. І.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 602/466/18
Провадження № 2-а/602/10/2018
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2018 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Костів Л.І., з участю :

секретаря - Домчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції у м.Києві департаменту патрульної поліції рядового ФРОЛОВА Ігора Романовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора управління патрульної поліції у м.Києві департаменту патрульної поліції рядового Фролова І.Р. про визнання протиправною та скасування постанови серія НК №975440 від 11 травня 2018 року про застосування адміністративного стягнення

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК №975440 від 11 травня 2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 510.00 грн. штрафу за те, що він нібито порушив правила зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Позивач вважає дії інспектора та постанову серія НК №975440 від 11 травня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510.00 грн протиправними, просить постанову скасувати та стягнути в його користь сплачений ним штраф.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 10 травня 2018 року біля 16 години 30 хв він припаркував транспортний засіб в м.Київ неподалік будівлі «Преса України», що знаходиться на проспекті Перемоги, 50, не порушуючи жодних правил дорожнього руху. Його транспортний засіб нікому не заважав. Згодом, через півгодини, свого транспортного засобу на місці він вже не застав. Тоді повідомив про викрадення транспортного засобу в поліцію за номером телефону "102". Однак, його проінформували, що його автомобіль знаходиться на штрафмайданчику за адресою: м.Київ, вул.Озерна, 1. Приїхавши за вказаною адресою, інспектор йому пояснив, що ним було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510.00 грн. Його заперечення про те, що йому не було зачитано його права, не було складено протокол з дотриманням усіх норм законодавства, не взято до уваги показів свідків, не було пред'явлено жодних можливих доказів порушення ПДР з його боку, та заявлене усне клопотання про надання доказів вчинення ним правопорушення та про передачу справи на розгляд за його місцем проживання - інспектор проігнорував.

Для того, щоб повернути транспортний засіб зі штрафмайданчика, він був змушений сплатити штраф в розмірі 510.00 грн., послуги штрафмайданчика 144.00 грн. та послуги евакуатора в сумі 1560.00 грн.

При отриманні автомобіля йому було вручено постанову та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, без надання йому можливості ознайомитися з доказами можливого його адміністративного правопорушення, та заявлення клопотання з його сторони.

В акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10 травня 2018 року не вказано імен свідків, а також зазначено місце затримання ТЗ "м.Київ, проспект Перемоги, 46", що не відповідає дійсності, так як в даному місці його транспортного засобу не було.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі, була винесена з чисельними грубими порушеннями норм чинного законодавства, у зв'язку з чим вважає її незаконною та просить скасувати, а провадження в справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.

Відповідач - інспектор управління патрульної поліції у м.Києві департаменту патрульної поліції Фролов І.Р., представнирк третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Департамента патрульної поліції в судове засідання не з'явилися, подавши до суду відзив на адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови, у якій зазначили, що вони позов не визнають, заперечують проти нього та просять відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень проти позову зіслалися на те, що водій ОСОБА_1 10 травня 2018 року о 16 год. 35 хв., керуючи автомобілем «Ford Mondeo», н.з НОМЕР_1 за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 50 здійснив зупинку на смузі, позначеною дорожнім знаком 5.8 «Дорога із смугою для маршрутних транспортних засобів», чим суттєво перешкоджав проїзду та руху громадського транспорту та порушив пункт 17.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Даний факт адміністративного правопорушення було зафіксовано фотозйомкою.

Враховуючи те, що з власником транспортного засобу не можливо було зв'язатися, для усунення суттєвого перешкоджання проїзду та руху громадського транспорту поліцейським роти №7 батальйону №4 полку №1 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, капралом поліції Рудою Н.Я. у присутності двох свідків було здійснено огляд та тимчасово затримано належний позивачу транспортний засіб «Ford Mondeo», н.з НОМЕР_1, про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10 травня 2018 року та передано для його примусового переміщення на спеціальний майданчик.

Евакуація вище вказаного транспортного засобу була здійснена в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 17 грудня 2008 року «Про порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках».

В результаті звернення позивача до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції за адресою: вул.Народного Ополчення, 9 у м. Київ, стосовно евакуації вказаного транспортного засобу, на підставі складеного акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10 травня 2018 року відповідачем було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено Постанову у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з порушенням позивачем пункту 17.1. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно частини третьої статті 122 КУпАП. Внаслідок цього ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 510 гривень. Відповідно до чинного законодавства позивачу було роз'яснено положення статей 307, 308 КУпАП, а також права, передбачені статтею 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП.

Вважає, що Постанова винесена правомірно, з дотриманням норм чинного законодавства. На підтвердження зазначеного також додано фотознімок, зроблений відповідачем камерою нагрудного реєстратора відповідно до статтей 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», з якого вбачається, що автомобіль позивача «Ford Моndео», н.з СLP YV 327 стояв на смузі, яка позначена горизонтальною розміткою 1.24 та перешкоджав проїзду та руху тролейбусів.

Постанову винесено відповідачем у присутності позивача, роз'яснено всі його права та надано її на ознайомлення та підписання. Позивач ознайомився із даною постановою та поставив свій підпис (про що є відповідна відмітка у Постанові).

Також зазначила, що оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та спеціальне звання рядовий поліції з дотриманням Правил чинного законодавства, представник відповідача та третьої особи вважає, що підстави для її скасування відсутні. Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими юрмативно-правовими актами.

Щодо стягнення сплаченого штрафу представник відповідача та третьої особи зазначила, що відповідно до чинного законодавства України стягнення коштів із відповідача на користь позивача за сплачений останнім штраф у розмірі 510 грн. не вбачається можливим, оскільки відповідач є посадовою особою Департаменту патрульної поліції, який виконував службові обов'язки, покладені на нього державою. Одночасно, Департамент патрульної поліції не є розпорядником бюджетних коштів та не може провести такого відшкодування.

Також заперечує щодо позовної вимоги про визнання дій інспектора протиправними щодо складання (винесення) Постанови, оскільки вказані дії здійснені у межах його повноважень, встановлених діючим законодавством України (позиція викладена у постанові Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 754/13572/16-а від 26 вересня 2017 року).

Крім того, як зазначає Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази суд вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідальність настає зокрема в разі ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно доЗакону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За приписами пункту 1.5. ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Разом з тим, відповідно до пункта 1.9. ПДР особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 17.1 ПДРУкраїни, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Одночасно, розмітка 1.24 розділу 34 ПДР позначає смугу, призначену для руху лише маршрутних транспортних засобів (велика літера «А»).

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Водночас, частина третя статті 122 КУпАП передбачає покарання, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасового затримання та зберігання-транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року №1102, тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Згідно із статтею 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами 1, 2, 3, 4, 6 і 7 статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтей 122-5, 124, 126, частин 1. 2, 3, 4 статті 130, статтей 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.3 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАПщодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статтей 72, 73, 90 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд вважає, що позивач не надав суду необхідних доказів дотримання ним вимог Правил дорожнього руху України, а представником відповідача та третьої особи у запереченні наведено обґрунтування правомірності накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.3 статті 122 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.72, 77, 243-244, 246 КАС України, на підставі ст. 61 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції у м.Києві департаменту патрульної поліції рядового ФРОЛОВА Ігора Романовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. І. Костів