Справа № 807/2352/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2018 року

Київ

справа №807/2352/15

адміністративне провадження №К/9901/73/18, №К/9901/76/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2017, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 у складі колегії суддів: Рейті С.І. (головуючий), Луцович М.М., Шешеня О.М. та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 у справі №807/2352/15 у складі колегії суддів: Ільчишина Н.В. (головуючий), Глушка І.В., Шинкар Т.І. за позовом ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Закарпатській області, Державної служби України з питань праці про стягнення заробітної плати, середнього заробітку з врахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати і зобов'язання вчинення певних дій,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області (далі - Управління Держпраці), Державної служби України з питань праці (далі - Держпраці), в якому з урахуванням заяв про зміну позовних вимог просив:

1.1. стягнути з Держпраці - правонаступника Державної інспекції України з питань праці на користь ОСОБА_2 заробітну плату в сумі 24963,90 грн., яка в період з червня 2014 року по жовтень 2015 року включно не виплачена в розмірах передбачених трудовим договором, та не була виплачена під час розрахунку у день звільнення;

1.2. стягнути з Держпраці - правонаступника Державної інспекції України з питань праці на користь ОСОБА_2 середній заробіток з врахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати відповідно до пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, у зв'язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" та індексації відповідно до законодавства за весь час затримки виплати належних позивачу у день звільнення грошових коштів;

1.3. зобов'язати Держпраці - правонаступника Державної інспекції України з питань праці виплатити ОСОБА_2 компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з червня 2014 року по жовтень 2015 року включно;

1.4. допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати;

1.5. визнати протиправними та скасувати накази Державної інспекції України з питань праці від 25.02.2015 №08; від 25.03.2015 №16; від 27.04.2015 №30; від 26.05.2015 №38; від 25.06.2015 №47; від 29.07.2015 №57; від 16.09.2015 №66; від 28.09.2015 №76.

2. Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2017, яку залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017, позов ОСОБА_2 до Управління Держпраці, Держпраці про стягнення заробітної плати, середнього заробітку з врахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати та індексації за час затримки виплати, визнання протиправними та скасування наказів Держпраці в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів залишено без розгляду.

3. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2017, яку залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017, у задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати, середнього заробітку з врахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати та індексації за час затримки виплати відмовлено.

4. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

4.1. Наказом Державної інспекції України з питань праці від 22.11.2011 за №29/1-к "Про призначення ОСОБА_2." позивача призначено на посаду начальника Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису.

4.2. Згідно штатного розпису Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 01.04.2012 посадовий оклад начальника складає 2482 грн.

4.3. Позивачу було встановлено надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 % від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років.

4.4. Згідно з довідкою Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 13.10.2015 №01-12/809, в період з січня 2014 року по травень 2014 року позивачу нараховувалась та фактично виплачена надбавка за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 % від посадового окладу.

4.5. Судами встановлено, що з червня 2014 року зменшилась кількість коштів, зокрема на виплату надбавок, у зв'язку з чим, на підставі наказу Державної інспекції України з питань праці від 24.06.2014 №98 позивачу було встановлено надбавку за виконання особливо важливої роботи за червень 2014 в розмірі 30 %, яку фактично виплачено, що підтверджується довідкою від 13.10.2015 №01-12/809.

4.6. Листом Державної інспекції України з питань праці від 04.08.2014 №40/03/2733-14 зобов'язано начальників Територіальних державних інспекцій з питань праці областей та у м. Києві, враховуючи скорочення видатків з серпня 2014 року, надати графік відпусток працівників Територіальних державних Інспекцій з питань праці без збереження заробітної плати та розрахунок фонду оплати праці на працюючу чисельність, враховуючи доведений розмір видатків.

4.7. В.о. начальника Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області видано лист від 27.01.2015 №01-08/51, відповідно до якого працівникам апарату та інспекторському складу установи, котрі залучаються до виконання посадових обов'язків, надбавка за високі досягнення у праці виплачується у розмірі не більше 15 % і розмір премії встановлюється не більше 25 %.

4.8. У зв'язку з цим, у 2015 році керівником Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області вносились подання голові комісії з реорганізації Державної інспекції України з питань праці з проханням про встановлення позивачу надбавки до посадового окладу у розмірі 15 %, зокрема, від 29.01.2015 №01-08/62, від 20.02.2015 №01-08/155; від 23.03.2015 №01-08/258; від 22.04.2015 №01-08/376; від 20.05.2015 №01-08/453; від 23.06.2015 №01-08/534.

4.9. Наказами Державної інспекції України з питань праці від 25.02.2015 №08, від 27.04.2015 №30, від 26.05.2015 №38, від 25.06.2015 №47 позивачу встановлено надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 15 %, наказом Державної інспекції України з питань праці від 25.03.2015 №16 позивача премійовано за підсумками роботи у березні 2015 року у розмірі 25 % від посадового окладу.

4.10. Наказом Державної інспекції України з питань праці від 29.07.2015 №57, на підставі подання начальника Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 20.07.2015 №01-08/610,позивачу встановлено надбавку за липень 2015 року в розмірі 20 % від посадового окладу.

4.11. У подальшому, наказами Державної інспекції України з питань праці від 16.09.2015 №66 та від 28.09.2015 №76, на підставі подань начальника Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 20.08.2015 №01-08/704, від 21.09.2015 №01-08/765, позивачу встановлено надбавку за серпень-вересень 2015 року у розмірі 20 % від посадового окладу.

5. Приймаючи оскаржувані судові рішення про залишення позовної заяви в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів без розгляду, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про їх оскарження, який встановлений частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України і не надано докази на підтвердження поважності причин пропуску цих строків.

6. Приймаючи оскаржувані судові рішення про відмову у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у спірних правовідносинах відповідачі діяли на підставі та в межах повноважень, у спосіб, визначений законодавством. Зокрема, суди першої та апеляційної інстанцій наголосили, що Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 №65 і Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 №1622-VII було обумовлено зменшення надбавок, доплат, які встановлені у граничних розмірах і передбачено можливість їх нарахування виключно в межах фонду оплати праці. Крім того, на виконання пунктів 8-10 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІІ, встановлено тимчасово, з січня 2015 року, для працівників територіальних органів Державної інспекції України з питань праці максимальний розмір надбавок у розмірі 20 відсотків, та максимальний розмір премії у розмірі 30 відсотків.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

7. Позивачем - ОСОБА_2, подано касаційні скарги на ухвалу і постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017, в яких просить оскаржувані судові рішення скасувати і направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

8. Аргументи скаржника полягають у тому, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень неправильно застосовано норми матеріального права і процесуального права. Зокрема, скаржник вказує, що у наказі про його призначення на посаду чітко визначено розмір надбавки за виконання особливо важливої роботи на рівні 50% від посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг і вислугу років. Вважає, що юридичний аналіз пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 №65 дозволяє стверджувати, що дана правова норма стосується обмеження розмірів надбавок лише на майбутнє. Також, на думку скаржника, норми пункту 6-6 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 №1622-VII і пунктів 8-10 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІІ були лише підставою для здійснення зменшення розміру відповідних надбавок і премій, в той час як безпосередньо зміна їх розміру повинна була відбуватись з дотриманням вимог частини 3 статті 32, статті 103 Кодексу законів про працю України. Наголошує, що з огляду на норми Положення про Державну інспекцію України з питань праці та Порядку заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацію міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, у голови комісії з реорганізації Державної інспекції України з питань праці та його заступників не було повноважень підписувати документи з питань оплати праці. Крім того, лист в.о. начальника Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 27.01.2015 №01-08/51 не оформлений у формі легітимного документа і не міг стосуватися позивача, якому розмір надбавки визначений у наказі про призначення. Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доводам на обґрунтування позовних вимог і наданих позивачем на їх підтвердження доказам, що унеможливило встановлення обставин, які мали значення для справи. Окремо, скаржник вказав на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 та частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України.

9. На обґрунтування касаційної скарги про оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій про залишення позовної заяви без розгляду в частині, скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції не врахував, що в апеляційній скарзі позивач просив скасувати вказану ухвалу лише в частині залишення без розгляду його позовних вимог про стягнення середнього заробітку з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати відповідно до пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, у зв'язку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" та індексації відповідно до законодавства за весь час затримки виплати належних позивачу у день звільнення грошових коштів. При цьому, скаржник наголошує, що відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, він має право звернутися до суду з позовом про стягнення заробітної плати без будь-якого обмеження строком.

10. Відповідачем 1 - Управлінням Держпраці, подано відзиви на касаційні скарги, в яких просить залишити їх без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

11. На обґрунтування заперечень, позивач зазначає, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій постановлені на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права і підстави для їх скасування, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, відсутні.

12. Відповідачем 2 - Держпраці, подано відзиви на касаційні скарги, в яких просить залишити їх без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

13. На обґрунтування заперечень, відповідач 2 зазначає, що Територіальна державна інспекція з питань праці у Закарпатській області припинена як юридична особа з 18.01.2016 і Управління Держпраці не є її правонаступником. Відповідач 2 вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 передбачено, що встановлення надбавок за виконання особливо важливої роботи є лише правом, а не обов'язком, керівників відповідних органів і здійснюється в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання відповідних органів. Щодо ухвали про залишення позовної заяви без розгляду в частині, то відповідач 2 посилається на ту обставину, що на оспорювані накази позивачем особисто накладались резолюції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

14. Конституція України:

"Стаття 19.&l ;…&gs; Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

15. Кодекс законів про працю України (надалі - КЗпП України):

Стаття 32. Переведення на іншу роботу. Зміна істотних умов праці

"…У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці".

Стаття 103. Повідомлення працівників про запровадження нових

або зміну діючих умов оплати праці

"…Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни".

16. Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №3723-XII):

Стаття 33. Оплата праці

"Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

…Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

…Скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення посадових окладів, надбавок до них та фінансування інших, передбачених цим Законом, гарантій, пільг і компенсацій".

17. Постанова Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 №268 (надалі - Постанова №268):

"1. Затвердити схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців &?р;…&? ; центральних органів виконавчої влади &?к;…&gс; їх територіальних органів &?&;…&gц; згідно з додатками 1-47, 55.

2. Надати право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці:

1) установлювати:

в) надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи: керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років".

…6. Преміювання керівників органів виконавчої влади та інших органів, їх заступників, встановлення їм надбавок, передбачених цією постановою, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається органом вищого рівня.

…8. Видатки, пов'язані з набранням чинності цією постановою, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання відповідних органів".

18. Постанова Кабінету Міністрів України "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" від 01.03.2014 №65 (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Постанова №65):

"З метою стабілізації економічної ситуації в державі та економного і раціонального використання державних коштів Кабінет Міністрів України постановляє:

1. Затвердити заходи щодо економного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, згідно з додатком".

Додаток

до постанови Кабінету Міністрів України

від 1 березня 2014 р. №65

ЗАХОДИ

щодо економного та раціонального використання державних коштів,

передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету

"…14. Установлення та здійснення нарахування підвищень до посадових окладів (ставок), надбавок, доплат, допомог, винагород, премій, інших заохочувальних виплат працівникам виключно в межах фонду оплати праці, затвердженого в загальному та спеціальному фондах бюджету, або власних доходів, отриманих від провадження господарської діяльності".

19. Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"31.07.2014 №1622-VII (надалі - Закон №1622-VII):

"1. Внести до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 9, ст. 93, № 12, ст. 192, № 15, ст. 329, № 18-19, ст. 694; із змінами, внесеними законами України від 17 червня 2014 року № 1333-VII і № 1509-VII та від 19 червня 2014 року № 1534-VII) такі зміни:

…8) доповнити статтями 26 - 32 такого змісту:

…Стаття 31. Установити, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

…9) у Прикінцевих положеннях:

…6-6. Керівникам центральних органів виконавчої влади, які здійснюють контроль та нагляд у відповідних галузях і сферах, та центральних органів виконавчої влади, виконання функцій яких можуть здійснювати відповідні міністерства, з метою забезпечення скорочення видатків, передбаченого цим Законом, здійснити заходи щодо оптимізації штатної чисельності працівників, надання працівникам відпусток без збереження заробітної плати, встановлення для працівників режиму роботи на умовах неповного робочого часу, зменшення або скасування стимулюючих виплат, підвищень посадових окладів, зменшення надбавок і доплат, які встановлені у граничних розмірах, переглянути укладені договори на придбання товарів, робіт, послуг".

20. Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №76-VIII):

III. Прикінцеві положення

"…8. Установити, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

9. Керівникам органів виконавчої влади та інших державних органів (крім органів, які беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою) з метою забезпечення раціонального використання бюджетних коштів вжити заходів щодо скорочення чисельності працівників цих органів на 20 відсотків, надання працівникам відпусток без збереження заробітної плати, встановлення для працівників режиму роботи на умовах неповного робочого часу, зменшення або скасування стимулюючих виплат, зменшення надбавок і доплат, які встановлені у граничних розмірах, переглянути укладені договори на придбання товарів, робіт, послуг &?х;…&?м;".

21. Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Порядок):

"…14. Право підписувати документи щодо здійснення повноважень та виконання функцій з формування і реалізації державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України, зазначеним у пункті 13 цього Порядку, має керівник органу виконавчої влади, що припиняється (у разі його звільнення - заступник такого керівника), а після зазначеного дня - керівник утвореного органу виконавчої влади або органу виконавчої влади, до якого перейшли права та обов'язки органу виконавчої влади, що припиняється &lд;…&?о;.

15. У разі припинення органу виконавчої влади Кабінет Міністрів України утворює відповідну комісію, затверджує її голову та визначає строк проведення реорганізації або ліквідації. Головою комісії з припинення органу виконавчої влади затверджується керівник або заступник керівника органу виконавчої влади, що припиняється".

22. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - Конвенція):

Стаття 6. Право на справедливий суд

"Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя".

23. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, надалі - КАС України):

Стаття 99. Строк звернення до адміністративного суду

"1. Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

2. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

3. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк".

Стаття 155. Залишення позовної заяви без розгляду

"1. Суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо:

…9) позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

2. Про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу".

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

24. Враховуючи норми статті 33 Закону №3723-XII, що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, надбавка за виконання особливо важливої роботи є однією зі складових заробітної плати, встановлення якої здійснюється на розсуд роботодавця.

25. Аналогічних висновків дозволяє дійти аналіз норм пунктів 2, 6 Постанови №268, відповідно до яких керівники центральних органів виконавчої влади наділені правом встановлювати в межах затвердженого фонду оплати праці вказану надбавку в розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) і надбавки (винагороди) за вислугу років. Встановлення надбавки за виконання особливо важливої роботи керівникам органів виконавчої влади відбувається на підставі рішення органів вищого рівня, а відтак, належить до їх дискреційних повноважень.

26. Як досліджено судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи, надбавка за виконання особливо важливої роботи нараховувалась і виплачувалась позивачу у період з січня по травень 2014 року в розмірі 50% від посадового окладу.

27. Разом з тим, 12.03.2014 набрала чинності Постанова №65, якою в якості одного із заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади, було визначено можливість встановлення працівникам цих органів надбавок лише в межах фонду оплати праці, затвердженого в загальному та спеціальному фондах бюджету.

28. Законом №1622-VII, який набрав чинності 03.08.2014 були внесені зміни до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", зокрема, доповнено останній статтею 31, яка забороняла контролюючим органам проведення перевірок підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців з серпня по грудень 2014 року, окрім перевірок Державної фіскальної служби України, а також з дозволу Кабінету Міністрів України чи за заявкою суб'єкта господарювання. У зв'язку з цим, Законом №1622-VII внесені зміни до пункту 6-6 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", відповідно до якого керівників центральних органів виконавчої влади, що здійснюють контроль та нагляд у відповідних галузях і сферах, зобов'язано здійснити заходи щодо зменшення надбавок і доплат, які встановлені у граничних розмірах.

29. Законом №76-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015, продовжено дію заборони на проведення перевірок контролюючими органами на період з січня по червень 2015 року і повторно зобов'язано керівників органів виконавчої влади та інших державних органів з метою забезпечення раціонального використання бюджетних коштів вжити заходів щодо зменшення надбавок і доплат, які встановлені у граничних розмірах.

30. Судами попередніх інстанцій з'ясовано ту обставину, що мало місце обмеження кошторисних призначень, передбачених, зокрема, на виплату працівникам Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області надбавки за виконання особливо важливої роботи.

31. За змістом частини 1 статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

32. Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), у рішенні по справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство (пункт 23).

33. У рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014, Суд нагадав, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі "Копецький проти Словаччини" (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява №44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі "Копецький проти Словаччини" (Кореску v. Slovakia), п. 50; "Anheuser-Busch Inc. проти Португалії" (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява №73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І) (пункт 35). Крім того, Суд вказав, що <…&g); демократично обраний Парламент зберігає право щодо виконання своїх законодавчих функцій відповідно до Конституції та зміни встановлених розмірів виплат на певний період часу (пункт 37).

34. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірних висновків про наявність у відповідачів визначених законодавством підстав для нарахування і виплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи протягом червня-грудня 2014 року, січня-жовтня 2015 року в розмірі меншому за той, що передбачений пунктом 2 Постанови №268 і про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

35. Колегія суддів не бере до уваги твердження скаржника щодо неможливості зменшення йому вказаної надбавки з огляду на визначення її розміру у наказі про призначення позивача на посаду начальника Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області. Враховуючи необов'язковий характер надбавки за виконання особливо важливої роботи і наявність у роботодавця правових підстав для її зменшення, вказані обставини не свідчать про протиправність дій відповідачів.

36. Крім того, не заслуговують на увагу суду доводи скаржника з приводу того, що пунктом 14 Постанови №65 обмежено розміри надбавок лише на майбутнє, оскільки дана Постанова не містить жодних виключень чи застережень щодо сфери її дії або кола осіб, на яких вона поширюється.

37. На переконання колегії суддів, рішення про зменшення надбавки за виконання особливо важливої роботи, по своїй суті, є застосуванням встановлених відповідно до законодавства умов оплати праці і не може кваліфікуватися як їх зміна в розумінні частини 3 статті 32, статті 103 КЗпП України.

38. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №909-р на першого заступника Голови Державної служби України з питань праці Дехтяренка С.С. покладено виконання обов'язків голови, а наказом Державної служби України з питань праці від 31.10.2014 №142 затверджено склад комісії з реорганізації Державної інспекції України з питань праці, а саме: голова комісії - Дехтяренко С.С., заступник голови комісії - Сажієнко В.В.

39. Тому підписання названими особами наказів про встановлення позивачу надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи протягом спірного періоду здійснено на підставі, в межах їх повноважень.

40. З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при прийнятті постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 і доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

41. У пункті 27 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" Судом зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі "Ашінгдан проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28.05.1985, пункт 57). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п. 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

42. Європейський суд з прав людини визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (п. 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява №3236/03).

43. У свою чергу, положення статті 99 КАС України встановлювали строки звернення до суду з адміністративним позовом, в разі пропуску яких позовна заява підлягала залишенню судом без розгляду, за винятком випадків, коли наведені позивачем причини пропуску цих строків визнавалися судом поважними.

44. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні статті 155 КАС України могли визнаватись ті обставини, які були об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

45. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Державної інспекції України з питань праці від 25.02.2015 №08, від 25.03.2015 №16, від 27.04.2015 №30, від 26.05.2015 №38, від 25.06.2015 №47, від 29.07.2015 №57, від 16.09.2015 №66, від 28.09.2015 №76, оскільки позивачем не було наведено причин, які унеможливлювали чи заважали йому своєчасно звернутись за судовим захистом.

46. При цьому, судами попередніх інстанцій взагалі не надавалась оцінка дотримання позивачем строків звернення до суду з позовом в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати відповідно до пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, у зв'язку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №292 "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" та індексації відповідно до законодавства за весь час затримки виплати належних позивачу у день звільнення грошових коштів. Зазначені позовні вимоги були розглянуті судами попередніх інстанцій по суті, що слідує з оскаржуваних судових рішень і у їх задоволенні судами попередніх інстанцій відмовлено, враховуючи похідний характер від основних позовним вимог.

47. Тому, попри ту обставину, що позивач в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати, суд апеляційної інстанції не мав процесуальної можливості здійснити перегляд ухвали суду першої інстанції в цій частині.

48. Отже, при прийнятті ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017, якою ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 залишено без змін, суд апеляційної інстанції дійсно вийшов за межі вимог апеляційної скарги. Водночас, це не призвело до ухвалення неправильного по суті судового рішення за наслідками апеляційного перегляду.

49. Згідно статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

50. З огляду на це, касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала та постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 і ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017- залишенню без змін.

ПОСТАНОВИВ:

51. Касаційні скарги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

52. Ухвалу та постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2017, ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 у справі №807/2352/15 за позовом ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Закарпатській області, Державної служби України з питань праці про стягнення заробітної плати, середнього заробітку з врахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати і зобов'язання вчинення певних дій - залишити без змін.

53. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич ,

Судді Верховного Суду