Справа № 0440/6243/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 серпня 2018 року справа № 0440/6243/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49050, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Казакова, будинок 3; ) до Лозуватського житлово-комунального підприємства (місцезнаходження: 53020, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Лозуватка, вулиця Ватутіна, будинок 45; ) про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2018 року засобами поштового зв'язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд: застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Лозуватського житлово-комунального підприємства, а саме заборонити виконання робіт (виробництва):

- водіями автотранспортних засобів ОСОБА_1, ОСОБА_2, трактористами ОСОБА_3, ОСОБА_4 до проходження ними на підприємстві навчання та перевірки знань з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії та спеціального навчання і перевірки знань з охорони праці, як працівників зайнятих на роботах з підвищенню небезпекою та до проходження на підприємстві інструктажу з пиіань охорони праці на робочому місці; (пункт № 6, 47, 44 акту № 332-ПЛ від 22.06.2018 р.);

- контролером водопровідного господарства ОСОБА_5 до проходження на підприємстві навчання та перевірки знань з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії та до проведення їм повторного інструктажу; (пункт № 6, 19 акту № 332-ПЛ від 22.06.2018 р.);

- в електроустановках, колодязях майстром ОСОБА_6 до проходження ним навчання і перевірки знань з НПАОП 40.1-1.21-98 "Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів" та НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць"; (пункт № 13 акту № 332-ПЛ від 22.06.2018 р.);

- в колодязях трактористами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до проходження ними спеціального навчання і перевірки знань з НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць", а також без застосування запобіжного пояса, мотузки з карабіном та лампи ЛБВК; (пункт № 14, 15 акту № 332-ПЛ від 22.06.2018 р.);

- контролерами водопровідного господарства ОСОБА_7. сторожами ОСОБА_8, ОСОБА_9 до проведення їм повторного інструктажу; (пункт № 19 акту № 332-ПЛ від 22.06.2018 р.);

- транспортних засобів у кількості 3 одиниці, а саме: ГАЗ 3309-357 держ. № НОМЕР_1, ГАЗ 3309 держ. № НОМЕР_2, ГАЗ 53 держ. № НОМЕР_3 до проведення обов'язкового технічного контролю; (пункт № 48 акту № 332-ПЛ від 22.06.2018 р.);

- водієм ОСОБА_1 та трактористами ОСОБА_4, ОСОБА_3 до отримання медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом, (пупкт № 49 акту № 332-ПЛ від 22.06.2018 р.).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов подано з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Судом встановлено, що в порушення пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не зазначено в позовній заяві відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача.

Також, відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VІ, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 гривні.

За змістом позовних вимог позивач просить суд зобов'язати відповідача вчинити певні дії, отже, судом встановлено, що предметом позову є вимоги, що містять немайновий характер.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивач, звертаючись до суду з немайновими вимогами повинен був сплатити до суду судовий збір в сумі 1762,00 грн., тобто, 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, в порушення частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем до позовної заяви не подано документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем подано клопотання, в якому Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області просить суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначає, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області не має можливості сплатити судовий збір враховуючи, що є органом державної влади, та за рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 316 від 29.06.2017 позивача включено до Реєстру неприбуткових установ та організацій, а також, з 18.12.2017 року включено до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів відповідно до довідки УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра про включення розпорядника бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів. Отже, враховуючи, що у Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на теперішній час відсутні кошти на сплату судового збору, позивач просить суд відстрочити сплату, до прийняття рішення судом.

Суд, дослідивши подані до позовної заяви письмові докази, вважає, що у задоволенні клопотання щодо відстрочення сплати судового збору слід відмовити повністю, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно із частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Враховуючи, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, встановлених частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд вважає, що позивач повинен сплачувати судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Суд також звертає увагу, що письмових доказів щодо можливості сплатити судовий збір станом на день ухвалення судового рішення, позивач до суду не надав, тому, суд вважає відсутність підстав щодо задоволення клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору.

Частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір із заявлених ним немайнових вимог у розмірі 1762,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 160, 161, 169, 171, 172, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49050, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Казакова, будинок 3; ) до Лозуватського житлово-комунального підприємства (місцезнаходження: 53020, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Лозуватка, вулиця Ватутіна, будинок 45; ) про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн., із заявлених позивачем немайнових вимог, сплаченого на реквізити: отримувач коштів - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , рахунок отримувача -4014, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), або надати документи, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.П. Павловський