Справа № 810/2907/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року № 810/2907/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Міністерства оборони України про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вишгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Міністерства оборони України, в якому просить: - зобовязати Міністерство оборони України надати довідки про складові заробітної плати в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії, за прирівняною до останньої займаної посади державної служби, відповідно до вимог Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 «питання оплати праці працівників державних органів» та постанови правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 8 лютого 2017 року; - зобов'язати в Вишгородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити пенсію згідно із Законом України "Про державну службу".

В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішення відповідача щодо її статусу державного службовця на час звільнення не відповідало дійсності. Згідно з додатком 3 постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів» посада інспектора, яку вона обіймала до 15 липня 2016 року, належить до Переліку посад державної служби, які прирівнюються до відповідних груп оплати праці. При цьому, Умови оплати праці, визначені постановою № 633, повинні застосовуватися з 1 травня 2016 року. Вважаючи дії відповідача-1, щодо відмови у призначенні пенсії державного службовця відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" протиправними, звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 27.06.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідачем -1 подано до суду відзив, в якому, зазначено, що пунктами 10 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 визначено право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-XII мають особи, які на день набрання чинності Законом № 889 (а саме 01.05.2016 року) займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, або які на 01 травня 2016 року мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України. Статтею 3 Закону № 889 передбачено, що даний закон не поширюється, зокрема, на працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування. Перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних груп оплати праці, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016р., діючою на момент набрання чинності Законом № 889. Станом на « 01» травня 2016 року посада інспектора міністерства не була передбачена вищезазначеним переліком. Позивач ОСОБА_1, згідно записів її трудової книжки, працювала на посаді інспектора відділу з , питань запобігання корупції Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, була попереджена про зміну істотних умов праці та звільнена 15 липня 2016 року у звязку із скороченням штату державних службовців. Таким чином Управління, діючи в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірно було відмовлено ОСОБА_1О, в переведені її пенсії з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» № 889.

Відповідач -2 також подав до суду відзив, в якому зазначив, що факт достовірності складових заробітної плати ОСОБА_1 в довідках від 03.05.2017 № 248/3/8/905д, № 248/3/8/906д, № 248/3/8/907д підтверджена Комісією, законні підстави для надання позивачу інших довідок відсутні. Також звертає увагу суду на те, що спір виник у звязку з непризначенням позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Так, відповідно до копії листа Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 14.02.2018 № 1343/м-11, 2054/м-11 позивачу було відмовлено у призначенні зазначеної пенсії оскільки станом на 01.05.2016 посада інспектора відділу з питань запобігання корупції Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, яку вона займала до дати звільнення, не була передбачена переліком посад державної служби, що прирівнюються до відповідних груп оплати праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 292. Таким чином Міністерство оборони України діяло у межах повноважень та відповідно до ст. 19 Конституції України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзиви відповідачів, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2004 року позивачку було прийнята на державну службу. 16 грудня 2013 року її призначено на посаду інспектора Управління з питань запобігання та виявлення корупції Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України, що підтверджується записами в трудовій книжці.

12 травня 2016 року позивачку попереджено про скорочення та майбутнє вивільнення займаної посади з 15 липня 2016 року.

Позивачку 15 липня 2016 року звільнено з посади у звязку зі скороченням штату державних службовців, що підтверджується витягу з наказу.

Позивачка 3 травня 2017 року звернулася до Міністерства оборони України з проханням надати бухгалтерські документи для призначення пенсії державного службовця. На її звернення було надано довідки про складові заробітної плати станом на 15 липня 2016 року (копії довідок від 03.05.2017 №248/3/8/905д, № 248/3/8/906 та № 248/3/8/907).

Відповідно до листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 19.01.2018 № 248/3/8/61 повідомлено, що з 1 травня 2016 року введено в дію нові посадові оклади державним службовцям. Зазначено що позивачу були надані довідки про заробітку плату для призначення пенсії від 03.05.2017 №248/3/8/905д, 248/3/8/906д, 248/3/8/907д в яких були зазначені складові заробітної плати фактично нараховані за період з 01.05.2016 по 15.07.2016.

Позивачка 4 травня 2017 року звернулась до Вишгородського управління Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії згідно із Законом України від 18.10.2015 № 889-VIII «Про державну службу». До заяви було додано вищевказані довідки про складові заробітної плати.

17 жовтні 2017 року відповідач-1 прийняв рішення №1578, яким у призначенні пенсії згідно із Законом України «Про державну службу» позивачці було відмовлено. Причиною відмови зазначено, що згідно з пунктом 3 статті 3 Закону України «Про державну службу» займана нею посада не відносилася до переліку посад працівників державних органів та надана довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.05.2017 № 243/3/8/905д складена всупереч вимогам законодавства.

У листопаді 2017 року позивачка звернулася до Міністра оборони України стосовно підтвердження її статусу державного службовця на момент звільнення з посади та надання розрахунково-касовим відділом оформлених належним чином відповідних довідок для призначення їй пенсії згідно із Законом України «Про державну службу».

Листом від 29.12.2017 №226/11018 Департамент кадрової політики Міністерства оборони України, повідомив, що на момент звільнення позивачка перебувала на державній службі. Крім того, до вказаного листа було додано копію листа Національного агентства з питань державної служби, отриманого за запитом Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України щодо визначення статусу позивача державного службовця на період до звільнення з посади (лист від 29.12.2017 № 10483/13-17). Разом з тим, до вищевказаного листа Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України було додано копію листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України (лист від 06.12.2017 № 248/3/8/735), в якому вказано, що всі довідки, передбачені чинним законодавством для призначення пенсії державного службовця, їй були надані, інших не передбачено.

У січні 2018 року позивачка звернулася до Пенсійного фонду України щодо визначення права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Листом від 14.02.2018 Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України повідомлено, що станом на 01.05.2016 посада інспектора міністерства не була передбачена переліком посад державної служби, що прирівнюється до відповідних груп оплати праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №292. Згідно записів трудової книжки позивачка працювала на посаді інспектора відділу з питань запобігання корупції Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України. Були попереджені про зміну істотних умов праці та 15.07.2016 звільнені у звязку із скороченням штату державних службовців. У звязку з тим, рішення Вишгородського ОУПФ України правомірно відмовлено в призначені пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб"затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, який застосовується починаючи з 1 травня 2016 року. (далі Порядок №622 ).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 622 згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону N 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII "Про державну службу": мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Судом встановлено, що позивачка на момент звільнення перебувала на посаді державного службовця. Крім того, у відповідача-1 не виникало питання щодо перебування позивачки на державній службі.

Згідно з додатком 3 постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2015 № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів» посада інспектора, яку обіймала позивачка до 15 липня 2016 року, належить до Переліку посад державної служби, які прирівнюються до відповідних груп оплати праці, а саме - до групи 9 «Посади спеціалістів державних органів». При цьому, Умови оплати праці, визначені постановою № 633, повинні застосовуватися з 1 травня 2016 року.

Крім того, згідно з розясненнями, наданими комітетом Верховної Ради України з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування, зважаючи на положення абзацу третього пункту 5 розділу IX «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» працівники державних органів, посади яких міститимуться у переліку посад працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування, мають залишатися державними службовцями після 1 травня 2016 року, користуватися усіма правами, передбаченими законодавством, що діяло раніше.

Таким чином, посада позивачки інспектор, яку вона обіймала до моменту звільнення, а саме до 15 липня 2016 року, відносилась до переліку посад державної служби, які прирівнюються до відповідних груп оплати праці, у зв'язку із чим рішення відповідача-1 щодо статусу ОСОБА_1 державного службовця на час звільнення не є законним та обґрунтованим.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити.

Зобовязати Міністерство оборони України надати ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії, за прирівняною до останньої займаної посади державної служби, відповідно до вимог Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 «питання оплати праці працівників державних органів» та постанови правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 8 лютого 2017 року.

Зобов'язати Вишгородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно із Законом України "Про державну службу".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.