Справа № 173/1385/18
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1385/18
Провадження №2-а/173/17/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

при секретарі - Рудовій Л.В

за участю: позивача - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції рангу 2 батальйону № 1 управління Патрульної поліції в м. Кривому розі Дніпропетровської області Бочарова Кирила Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2018 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1, з адміністративним позовом до інспектора поліції рангу 2 батальйону № 1 управління Патрульної поліції в м. Кривому розі Дніпропетровської області Бочарова К.С., про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 19.06.2018 року.

19.06.2018 року розгляд справи відкладений в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 09.07.2018 року.

04.07.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

09.07.2018 року розгляд справи відкладений в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 02.10.2018 року

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 КАС України.

У судовому засіданні 02.10.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати дії відповідача незаконними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 022762 від 02.06.2018 року. Стягнути понесені нтм судові витрати

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 02.06.2018 року відповідачем було винесено постанову серії ВР № 022762, згідно якої його було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340.00 грн.

Згідно винесеної постанови його притягнено до адміністративної відповідальності за те, що 02.06.2018 року о 20-00 год., водій ОСОБА_1,. керуючи транспортним засобом не мав розпізнавальних знаків,передбачених п.30.3 г ПДР України

Вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так 02.06.2018 року о 20-00 год. він рухався на робочому вантажному автомобілі марки Вольво FH12-1 держ. номер НОМЕР_1 по трасі № М-11-111 кілометру поблизу міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. В цей момент його було зупинено працівником поліції та згодом складено постанову про адміністративне правопорушення за те, що причіп його автомобіля державний № НОМЕР_4 не мав розпізнавальних знаків двомірного транспортного засобу, згідно п. 30.3 г ПДР України та накладено штраф в сумі 340 грн.

Він відразу не погодився з відповідачем, повідомивши його про те, що транспортний засіб на якому він працює підпадає під категорію довгоміра, тобто від 12 до 22 метрів, тому на причіпах обов'язково встановлюються номерні знаки. Крім того він також повідомив, що пройшов черговий технічний огляд транспортних засобів та ніяких порушень не виявлено. Тому він намагався переконати відповідача, що ніяких порушень ним не вчинено, так як на причепі його автомобіля встановлені розпізнавальні знаки, виготовлені заводським виробником, належної якості, тому їх чітко видно, але відповідач з цим не погодився та склав відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, що й стало підставою звернення до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також повідомив, що під час руху та зупинки його транспортного засобу на причепі були розпізнавальні знаки

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, так як на автомобілі позивача повинні були знаходитись розпізнавальні знаки: «Довгомірний транспортний засіб» - два прямокутники жовтого кольору розміром 500 х200 мм з каймою червоного кольору, завширшки 40 мм із світлоповертального матеріалу. Знак розміщується на транспортних засобах ззаду горизонтально (чи вертикально) і симетрично до повздовжньої осі, довжина яких від 12 до 22 м.. Знаки, які було розміщені на транспортному засобі позивача не відповідали державним стандартам. Понесені позивачем судові витрати на оплату правової допомоги є необґрунтованими, тому дані вимоги також задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 02.06.2018 року серії ВР № 022762 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., що підтверджується копією постанови.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 02.06.2018 року о 20-00 год., водій ОСОБА_1,. керуючи довгомірним транспортним засобом марки Вольво FH12-1 держ. номер НОМЕР_1 по трасі № М-11-111 кілометру,поблизу міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, не мав розпізнавальних знаків, передбачених п.30.3 ПДР України .

До позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.20101 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до п. 30.3 г Правил дорожнього руху - «Довгомірний транспортний засіб» - два прямокутники жовтого кольору розміром 500 х 200 мм з каймою червоного кольору завширшки 40 мм із світлоповертального матеріалу. Знак розміщується на транспортних засобах (крім маршрутних) ззаду горизонтально (чи вертикально) і симетрично до поздовжньої осі, довжина яких від 12 до 22 м.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1ст. 77 КАС України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінстративного правопорушення, винність данної особи у його вчинені та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інш.

Відповідачем надано відеозапис зупинки транспортного засобу позивача та складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відеозапис в основному містить знімання передньої частини автомобіля та діалогу позивача та відповідача. Також на відеозаписі є фотознімок задньої частини автомобіля позивача. На якому вбачається наявність розпізнавальних знаків на причепі автомобіля. А саме: двох прямокутників жовтого кольору, із світлочервоною каймою. Такий же фотознімок наданий і позивачем. Таким чином судом встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, на причепі автомобіля були розпізнавальні знаки. В чому саме дані розпізнавальні знаки не відповідали вимогам державного стандарту, відповідачем у відзиві на позовну заяву не наведено. З діалогу між сторонами, та наданих фотознімків, можна зробити висновок, що відповідач не вважав достатньо червоною кайму на розпізнавальних знаках на транспортному засобі позивача. Так як будь яких вимірів даних знаків, чи пояснень, що вони були розміщені не належному місці, чи на мають світлозворонього ефекту, суду не надано. Проте розпізнавальні знаки, які містились на причепі транспортного засобу позивача були саме у вигляді двох прямокутників жовтого кольору, які мали кайму світлочервоного кольору, тобто відповідали вимогам доданих знаків. Таким чином суд вважає, позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, за яке його притягнено до відповідальності, так як мав розпізнавальні знаки на причепі автомобіля..

Оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, а відповідачем не обґрунтовано та не надано доказів того, в чому саме було встановлено невідповідність розпізнавальних знаків на автомобілі позивача вимогам державного стандарту, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення, передбаченого п. 30.3 г Правил дорожнього руху, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності а застосування до нього адміністративного стягнення є безпідставним.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 с. 3 ст. 286 КАС України - За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі відносно позивача.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними в частині зупинки його транспортного засобу суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України - На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Таким чином до повноважень відповідача входить право зупинення транспортного засобу, перевірки документів на автомобіль та на керування транспортним засобом, тощо. Тому дії відповідача щодо зупинки транспортного засобу позивача. суд не вважає протиправними, та в задоволенні позовних вимог в цій частині вважає за потрібне відмовити.

Відносно задоволення вимог про відшкодування позивачу понесених судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України - При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем надана квитанція про сплату 700 грн. за надання правової дороги, а саме: консультація 200 грн.. та складання позовної заяви 500 грн. Проте, суду не надано розрахунку та обґрунтування понесених позивачем судових витрат саме в такій сумі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Тому суд вважає, що дані вимоги задоволенню не пілягають.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246 255, 286 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції рангу 2 батальйону № 1управління Патрульної поліції в м. Кривому розі Дніпропетровської області Бочарова Кирила Сергійовича скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ВР № 022762 від 02 червня 2018 року, винесену інспектором поліції рангу 2 батальйону № 2 управління Патрульної поліції в м. Кривому Розі Дніпропетровської області Бочаровим Кирилом Сергійовичем (юридична адреса: м. Кривий ріг Дніпропетровської області вул. Волгоградська, 11) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог та вимог про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомінікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні місцеві суди

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 07.10.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 08.10.2018 року

Оприлюднене: 08.10.2018 року

Дата набрання законної сили: 13.10.2018 року