Справа № 0640/3744/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Житомир справа № 0640/3744/18

категорія 3.7.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК-ЛІС" до Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування розрахунку,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДК-ЛІС" звернулось до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області в якому просило визнати протиправним та скасувати розрахуноквід від 15.06.2018 №0020759 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 15.06.2018 №0020759, складеного Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 20.07.2018 позовну заяву залишено без руху.

06 серпня 2018 року до суду надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено тсудове засідання.

23 серпня 2018 року до суду надійшла заява про зміну підстав позову.

В обґрунтування позову (з урахуванням зміни підстав позову) зазначає, що різниця між відстанню, що фактично була проїхала ТЗ та відстанню, вказаною у розрахунку становить 254 км, а тому розрахунок є таким, що не відповідає фактичним даним. Вказує, що фактична повна маса транспортного засобу на момент зважування становила 39,955т, при нормативно допустимих 40 т, тобто перевищення загальної маси транспортного засобу не було. Зазначає, що всупереч вимогам Порядку №879, відповідачем не було тимчасово затримано транспортний засіб та не надано можливість позивачу привести вагові показники у норму, що свідчить про відсутність самого факту перевищення навантаження на вісь.

04.09.2018 до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області під час здійснення своїх повноважень діяло як структурний підрозділ суб'єкта владних повноважень, якому надані повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов'язкових до виконання. Вказує, що після проходження габаритно - вагового контролю ТЗ позивача, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становить 39,955 т при нормативно допустимій 40,0, але навантаження на осі, тонн склала: 1 - 6,495; 2 - 12,4; 3 - 7,2; 4- 7,325; 5 - 6,535 тобто 12,4 при дозволеній 11 т на одиночну віссю). Вважає, що навантаження на одиночну вісь перевищило нормативно- встановлені параметри допустимих вагових параметрів на 12,73%.

04 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про заміну відповідача на належного, а саме на Державну службу України з безпеки на транспорті.

07 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання представника ТОВ "ЛК-ЛІС" про відкладення розгляду справи.

Відповідно до протоколу судового засідання від 10.09.2018, розгляд адміністративної справи відкладено на 20.09.2018.

14 вересня 2018року до суду надійшла відповідь на відзив.

20 вересня 2018 року в судовому засідання було оголошено зміст клопотання про заміну відповідача на належного. Представник позивача заперечила, зазначивши, що КАС України не визначає, що відповідачем у адміністративному процесі повинна бути саме юридична особа та/або суб'єкт владних повноважень.

Протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про заміну відповідача.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача, а також зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, в строки, передбачені ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до інформації, яка міститься у товарно-транспортній накладній про перевезення деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серії ЧНА №264952 від 15.06.2018: пункт навантаження: Добрянський н/склад, Нижній; пункт розвантаження - Житомир, вантажоодержувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДК - ЛІС", вантаж: пиловник, дуб (а.с. 12-13)

З матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2018 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області у Чернігівській області на 124 км а/д М-01, Київ - Чернігів - Нові Яриловичі зупинено автомобіль Renault Premium, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом Coder S3384D, державний номерний знак НОМЕР_2 для здійснення габаритно-вагового контролю, за результатами якого складено акт №0020759, довідку №0015261 та розрахунок №0020759 від 15.06.2018.

Відповідно до довідки про здійснення габаритно-вагового контролю, копія якої міститься в матеріалах адміністративної справи, результати вагового контролю: навантаження на осі, тонн: 1) 6,495; 2) 12,40; 3)7,2; 4) 7, 325; 5)6,535, повна маса транспортного засобу становить 39,955т. Результати габаритного контролю транспортного засобу: довжина в нормі, ширина в нормі, висота в нормі (а.с. 10)

В Акті №0020759 від 15 червня 2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів вказано, що водій транспортного засобу здійснював перевезення вантажу: пиловник, дуб. Маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування, кілометрів: із с. Добрянка Чернігівського району до м. Житомир, 366 км. Осьові навантаження, тонн: нормативно допустиме - 11, фактичне 6,495; нормативно допустиме -11, фактичне-12,4; нормативно допустиме-7,33, фактичне-7,2, нормативно допустиме-7,33, фактичне-7,325, нормативно допустиме - 7,33, фактичне-6,535. Найменування, місце розташування пункту габаритно-вагового контролю: Чернігівська область, 124 км. а/д М-01 "Київ-Чернігів-Нові Яриловичі", ППГВК 062 (а.с. 9).

У зв'язку з встановленням посадовими особами відповідача що перевезення вантажів здійснюється з перевищенням вагових обмежень, а саме: перевищення осьового навантаження на вісь 12,4 т при допустимих 11 т., що було зафіксовано в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акті від 15.06.2018 №0020759 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області сформовано Розрахунок №0020759 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0020759 від 15.06.2018 відповідно до якого ТОВ "ДК-ЛІС" нараховано плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 296,46 євро. При розрахунку плати відповідачем було взято до уваги наступні показники: плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км: 0,27; відстань 366 км; коефіцієнт збільшення плати за проїзд К=3 (а.с. 11)

Вважаючи такий розрахунок необґрунтованим, а права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879). Цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Так, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (пп. 4 п. 2 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку № 879).

Відповідно до пп. 9 п. 2 Порядку №879, пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Відповідно до положень п. 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

У той же час, суд звертає увагу на відсутність інформації щодо вручення водію довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, оскільки п. 18 Порядку № 879 такий обов'язок покладений на посадову особу Укртрансбезпеки.

Відповідно до п. 19 Порядку 879 (у редакції Порядку від 05.04.2017) під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №671 «Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та або габаритні параметри яких перевищують нормативні» п. 19 Порядку №879 виключено.

Отже, станом на день зважування Методика, якою б керувались під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека та її територіальні органи, відсутня, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу. Спосіб такого зважування та його допустимість не мають юридичної визначеності.

В матеріалах адміністративної справи відсутня інформація про те, якою методикою керувався відповідач при визначенні габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача. Жодних доказів відповідач не надав.

Пунктом 21 Порядку №897 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд).

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Із положень пункту 4 Правил №30 випливає, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Суд враховує доводи представника позивача, що при здійсненні габаритно-вагового контролю на пересувних вагах, вимога водія про надання документів про державну метрологічну атестацію зазначеного вимірювального приладу та документу про проведення перевірки вимірювального приладу, свідоцтва про державну метрологічну атестацію, була проігнорована працівниками відповідача. Крім того, не був наданий протокол, свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника. Водію не було повідомлено назву вагового комплексу, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль.

Проте суд дійшов висновку про задовлення позову не з даних підстав, оскільки, як зазаначив відповідач, ваги пересувні автомобільні, які використовувались під час зважування при здійсненні габаритно-вагового контролю є повіреними та технічно справними, що підтверджується наявністю необхідних документів: сертифікат перевірки типу вимірювальної техніки та сертифікат відповідності. Вказані документи надано до суду та долучено до матеріалів справи (а.с. 71-73).

Дані доводи знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи.

Разом з тим, позивачем правельно вказується про те, що відповідачем при здійсненні розрахунку, відповідно до затвердженої формули П = (Рзм+Рнв+Рг)*В*К, що передбачена Порядком №879, використано неправильний числовий показник відстані (В - відстань перевезення км), 366 км. Вказує, що відповідно до товарно-транспортної накладної позивачем здійснювалося перевезення вантажу з с. Добрянка Чернігівського району Чернігівської області до м. Житомир Житомирської області. Місцем проведення габаритно-вагового контролю, вказаним у Акті №0020759, є 124 км а/д М-01, Київ-Чернігів-Нові Яриловичі. Отже, відстань від пункту виїзду (с. Добрянка Чернігівської області) до місця проведення габаритно-вагового контролю (124 км а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі) становить 112 км.

Суд відмічає, що доказів, що відстань вказана у розрахунку 366 км є пройденою частиною маршруту, відповідач суду не надав, що свідчить про необґрунтованість розрахунку.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджується правомірність та обґрунтованість оскаржуваного розрахунку, тому позов належить задовольнити.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Однак, враховуючи те, що Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області не є юридичною особою та не має бюджетних асигнувань, відшкодувати за його рахунок сплачений позивачем судовий збір є неможливим.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок №0020759 від 15.06.2018 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0020759 від 15.06.2018, складеного Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.В. Лавренчук