Справа № 802/1957/16-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2018 року

Київ

справа №802/1957/16-а

адміністративне провадження №К/9901/35372/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 4 січня 2017 року (суддя Мультян М.Б.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року (судді: Совгира Д.І. (головуючий), Курко О.П., Білоус О.В.) у справі № 802/1957/16-а за позовом Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСК» про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Калинівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - позивач, контролюючий орган, Калинівська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСК» (далі - відповідач, ТОВ «АМСК») про стягнення з ТОВ «АМСК» податкового боргу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 4 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року, адміністративний позов Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області залишено без розгляду на підставі частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на момент прийняття рішення судом першої інстанції).

3. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що Калинівська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області звернулась до суду з позовом із пропуском встановленого статтею 102 Податкового кодексу України (у редакції Закону, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) строку на звернення до суду з вимогою про стягнення податкового боргу, а поважні причини пропуску такого строку позивачем відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погодившись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Калинівська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 4 січня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

5. У касаційній скарзі Калинівська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області посилається на необґрунтованість спірних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, необ'єктивний аналіз судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи та оцінку поданих доказів, а також на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні рішення не було враховано положень пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, що у своїй сукупності призвело до порушень судами норм процесуального права при прийнятті рішень.

6. Відповідачем було надіслало заперечення на касаційну скаргу, в якому відповідач вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

7. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

8. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

8.1. Пп. 14.1.175 п.14.1 статті 14.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

8.2. П. 56.18 статті 56.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

8.3. П. 57.3 статті 57.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

8.4. П. 120.1 статті 120.

Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

8.5. П. 120.4 статті 120.

У разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

9. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на момент прийняття рішення судами першої та апеляційної інстанцій):

9.1. Частини перша, друга статті 99.

Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

9.2. Стаття 100.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

9.3. Пункт 9 частини першої статті 155.

Суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

10. Постанова Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку:

10.1. П. 73.

Під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля. Дата відбитку календарного штемпеля маркувальної машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, поштові відправлення повертаються відправникові для відповідного оформлення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Приписи частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на момент прийняття рішення судом першої інстанції) є імперативними та зобов'язують суд, у разі якщо позовну заяву буде подано особою з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, залишити таку позовну заяву без розгляду.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

12. Доводи позивача щодо того, що ним не було пропущено строку (1095 днів) на звернення до суду з вимогою про стягнення податкового боргу встановленого статтею 102 Податкового кодексу України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки податковий борг виник у травні 2013 року, а позовна заява була подана контролюючим органом до суду першої інстанції у листопаді 2016 року. Так, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що податковий борг у ТОВ «АМСК» виник у травні 2013 року внаслідок скасування постановою Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року у справі № 2а-1167/1167/10/0270 рішень судів першої та апеляційної інстанції у даній справі та прийняття нового рішення, яким ТОВ «АМСК» відмовлено у задоволенні позову, а саме - у визнанні протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення Житомирської митниці № 4 від 10.05.2005 року про узгодження суми податкового боргу на ввізне мито. Адміністративний позов Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області надійшов до суду першої інстанції 18 листопада 2016 року, що підтверджується штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції. Посилання контролюючого органу, що ним було направлено адміністративний позов до суду першої інстанції 17 травня 2016 року, тобто в межах строку встановленого статтею 102 Податкового кодексу України, були обґрунтовано відхилені судами попередніх інстанцій, оскільки контролюючим органом не було надано до суду належних та достатніх доказів на підтвердження направлення адміністративного позову саме 17 травня 2016 року.

13. Таким чином, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що Калинівською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області було пропущено строк на звернення до суду з вимогою про стягнення податкового боргу встановленого статтею 102 Податкового кодексу України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

14. Враховуючи положення частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, що діяв на момент прийняття рішення судом першої інстанції) колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 4 січня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року слід залишити без задоволення.

15. Відповідно до пункту 1 частини першої статі 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

16. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статі 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 4 січня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року у справі № 802/1957/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду