Справа № 2040/7203/18
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 р. Справа № 2040/7203/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, адвокат ОСОБА_1, з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області щодо відмови у наданні інформації на адвокатський запит № 1/фо-В від 21.08.2018, оформлені листом № 9208/0/20-40-08-01-10 від 28.08.2018 року; зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області надати інформацію на адвокатський запит № 1/фо-В від 21.08.2018 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він, як адвокат ОСОБА_2 на підставі договору про надання правничої допомоги, звернувся до ГУ ДФС в Харківській області з адвокатським запитом в порядку ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в якому просив надати інформацію та документи на її підтвердження щодо всіх банківських рахунків, відкритих на ім'я громадянина ОСОБА_3, який є боржником ОСОБА_2 за виконавчим провадженням. Листом від 28.08.2018р. ГУ ДФС в Харківській області відмовило позивачу в наданні такої інформації, пославшись на те, що адвокат має право звертатися з адвокатським запитом тільки в інтересах клієнта під час здійснення адвокатської діяльності, витребувана інформація не може бути надана, оскільки у запиті відсутні докази отримання доручення від ОСОБА_3

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року відкрито спрощене провадження по даній справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія вказаної ухвали була надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

24.09.2018 року (Вх. №01-26/48960/18) від представника відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі зазначивши, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов'язку контролюючого органу надавати інформацію, що становить банківську таємницю, у відповідь на адвокатський запит. Крім того, підпунктом 17.1.9 пункту 17.1 статті 19 Податкового кодексу України встановлено право платника податків на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов'язків, крім випадків, коли це прямо передбачено законами. Оскільки інформація про банківські рахунки ОСОБА_3 відноситься до інформації з обмеженим доступом, тому не могла бути надана у відповіді на адвокатський запит позивача № 1/фо-В від 21.08.2018 року.

24.09.2018 року (Вх. № 01-26/48960/18) позивачем було надано відповідь на відзив, в якому підтримав свою позицію, викладену у позовній заяві, просив суд задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

21 серпня 2018 року позивач, адвокат ОСОБА_1, звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області з адвокатським запитом, в якому просив надати йому інформацію та документи на її підтвердження щодо всіх банківських рахунків, відкритих на ім'я гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., РНОКПП НОМЕР_1. В запиті зазначив, що між ним та гр. ОСОБА_2 укладений договір про надання правничої допомоги щодо представництва інтересів клієнта у виконавчому провадженні №56633215 щодо виконання Київським відділом ДВС ГТУЮ у Харківській області рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2017р. по справі №640/8812/16-ц, яке набрало законної сили про стягнення заборгованості в сумі 40 027,20 грн. з гр. ОСОБА_3

В запиті зазначено, що, оскільки гр. ОСОБА_3 ухиляється від належного виконання судових рішень, що зумовлює необхідність отримання інформації від уповноваженого органу державної влади.

Судом встановлено, не заперечується представником відповідача, що на підтвердження повноважень адвоката до запиту були додані належним чином засвідчені копії таких документів: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю позивача; двостороння копія ордера; договору про надання правничої допомоги від 22.06.2018р., укладеного між позивачем та гр. ОСОБА_2

Листом від 28.08.2018р. №9208/О/20-40-08-01-10 ГУ ДФС у Харківській області відмовило позивачу у наданні інформації на вказаний запит, зазначивши, що адвокат має право звертатися з адвокатським запитом тільки в інтересах клієнта під час здійснення адвокатської діяльності, а оскільки у запиті відсутні докази отримання доручення від гр. ОСОБА_3, п.н. НОМЕР_1, витребувана інформація не може бути надана.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI визначено правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Пунктами 1, 2 частини 1 ст.1 вказаного Закону визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно п.1 ч.1 ст.20 Закону України № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до приписів ч.1 ст.24 зазначеного Закону адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (ч.2 ст.24 Закону України № 5076-VI).

Отже, єдиною підставою відмови у задоволенні адвокатського запиту, яка передбачена законом, є запитування інформації з обмеженим доступом.

Оскільки мотиви для відмови позивачу в наданні запитуваної інформації, викладені в листі ГУ ДФС у Харківській області від 28.08.2018р. №9208/О/20-40-08-01-10 не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, суд дійшов висновку, що така відмова податкового органу є протиправною.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на положення Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про банки і банківську діяльність», викладені у відзиві на позов, оскільки, фактично посилаючись на норми вказаних нормативно-правових актів, відповідач змінює підстави прийняття рішення про відмову в наданні інформації.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що єдиною підставою для відмови в наданні інформації на запит позивача податковий орган визначив відсутність довіреності від гр. ОСОБА_3, отже зміна кваліфікації підстави прийняття рішення суб'єктом владних повноважень є неприйнятною, з огляду на принцип правової визначеності, який притаманний як судовим рішенням, так і рішенням суб'єктів владних повноважень.

Вказано правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постановах від 18.09.2018р. по справі №826/17541/14, від 25.05.2018р. по справі №2а-28/10/0870.

Оскільки ГУ ДФС у Харківській області відмовило позивачу у наданні інформації на його адвокатський запит з формальних підстав, вказаний запит по сутті поставлених в ньому питань розглянуто не було, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача повторно розглянути адвокатський запит № 1/фо-В від 21.08.2018 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ч.8 ст.139 КАС України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2168, адреса: 61184, АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області щодо відмови у наданні інформації на адвокатський запит № 1/фо-В від 21.08.2018, оформленої листом № 9208/0/20-40-08-01-10 від 28.08.2018 року.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області повторно розглянути адвокатський запит ОСОБА_1 № 1/фо-В від 21.08.2018 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2168, адреса: 61184, АДРЕСА_1) судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.