Справа № 818/2393/18
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 р. Справа № 818/2393/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,

представника відповідача - Ємець О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання» (далі - ТОВ «СМНВО») звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 березня 2018 року № .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем за результатами камеральної перевірки щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість прийняте податкове повідомлення-рішення № про сплату штрафу у розмірі 20 % у сумі 1788965,30грн. за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та вважає податкове повідомлення-рішення протиправним, з наступних підстав.

Позивач зазначає, що у період з 19.12.2017р. по 21.02.2018р. TOB «СМНВО» здійснене погашення податкового боргу ТОВ «СМНВО» з податку на додану вартість та податку на прибуток. При цьому кошти Товариства спрямовувалися Харківським управлінням ОВПП ДФС в першу чергу в погашення заборгованості з податку на додану вартість без дотримання порядку погашення, визначеного п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України.

Отже позивач вважає, що відповідачем порушено імперативний порядок зарахування коштів, визначений п.87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, оскільки не враховано черговість виникнення боргу з податку на додану вартість та податку на прибуток.

Крім того, позивач вважає, що обов'язковою умовою для розрахунку штрафу є сплата податкового боргу за відповідний період, а в даному випадку погашення боргу здійснювалось контролюючим органом, а тому платник податків не несе відповідальності за вчинення таких дій посадовими особами податкового органу з огляду на відсутність складу податкового правопорушення.

Ухвалою суду від 25.06.2018 року було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Відповідач надав суду відзив на адміністративний позов в якому проти позову заперечував з огляду на наступне.

В порушення п.57.1 ст.57 Податкового Кодексу України ТОВ «СМНВО» протягом граничних строків несвоєчасно сплатило суму самостійно визначено та узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 8 944 826,50 грн.

Вищезазначені нарахування за податковими деклараціями з податку на додану вартість, податковими повідомленнями - рішеннями та відповідні сплати були відображені в інтегрованій картці платника, ТОВ «СМНВО». Відповідальність за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов'язання передбачені п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якій представник зазначає, що відповідачем було прийняте рішення №5 від 05.04.2017р. про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу. У період з 11 січня по 21 лютого 2018р. шляхом подання інкасових доручень відповідачем списано з рахунків ТОВ «СМНВО» 94 836,50грн. При цьому, за рахунок стягнутих коштів погашено податковий борг з податку на додану вартість за лютий 2017р. у розмірі 66 542.5грн., податковий борг з податку на прибуток за квітень 2015р. у розмірі 28 294,00грн. Представник позивача стверджує, що зазначене свідчить про порушення відповідачем порядок зарахування коштів, визначений п.87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, оскільки не враховано черговість виникнення боргу з податку на додану вартість та податку на прибуток.

Також представник позивача стверджує, що в ході перевірки бралась до уваги лише інформація, що міститься в ІКП та не використовувалась інформація, що міститься у платіжних дорученнях та банківських виписках позивача, а тому не врахована дата та сума погашеного платником податкового боргу, що впливає на правомірність застосування штрафної (фінансової) санкції. Так, сплачені платником кошти, списання яких з рахунку підтверджується банківськими виписками, несвоєчасно та не у повному обсязі зараховувались до бюджету.

В свою чергу представник відповідача подав суду заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому зазначив, що оскільки станом на 23.01.2018р. сума ліміту в підсистемі «Реєстру операцій по рахункам ПДВ» рахувалась з від'ємним значення у розмірі (-) 1350 980,57 грн. перераховані грошові кошти у розмірі 1 900 000 грн. (платіжне доручення № 58 від 23.01.2018р.) погасили виниклий мінус. Після погашення від'ємного значення ліміту ТОВ «СМНВО» на залишок зазначеної суми здійснив реєстрацію податкових накладний виписаних на адресу покупців з затримкою реєстрації.

Крім того представник відповідача щодо черговості погашення податкового боргу зазначив, що так як податковий борг TOB «СМНВО» обліковувався в ІКП по податку на додану вартість та податку на прибуток, то стягнення боргу відбувалося окремо по податках. При формуванні інкасових доручень, сума податкового боргу як з податку на додану вартість так і з податку на прибуток ділилась на 11 рахунків.

Також 24.09.2018 року представник позивача подав суду заяву про зміну (доповнення) предмета позову, в якій просив визнати протиправними дії Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС по погашенню податкового боргу ТОВ «СМНВО» з податку на додану вартість за лютий 2017 р. у розмірі 66542,48 грн. шляхом ініціювання стягнення коштів інкасовими дорученнями.

Ухвалою суду від 24.09.2018р., з метою своєчасного розгляду справи, було роз'єднано позовні вимоги та виділено в самостійне провадження, зокрема позовні вимоги про визнати протиправними дії Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС по погашенню податкового боргу ТОВ «СМНВО» з податку на додану вартість за лютий 2017 р. у розмірі 66542,48 грн. шляхом ініціювання стягнення коштів інкасовими дорученнями.

Ухвалою суду від 24.09.2018р. було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3. ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд зазначає, що представник позивача Похілько Л.В. була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить відповідна розписка (а.с. 171)

Відтак відповідно до ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Харківським управління Офісу великих платників податків було проведено камеральну перевірку дотримання вимог п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України Товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання» щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період з 20.12.2016р. по 20.03.2017р., за результатами якої складено акт перевірки від 23.02.2018р. №107/28-10-50-10-19/34013028 (далі - акт перевірки а.с. 11 - 14). На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом прийняте податкове повідомлення-рішення від 16 березня 2018 року № про сплату штрафу у розмірі 20% у сумі 1788965,30грн. (а.с. 9).

Підставами для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення є висновки, зроблені в акті перевірки про несвоєчасну сплату ТОВ «СМНВО» до бюджету узгоджених сум податкового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 8 944 826,50 грн., в т.ч. по періодах:

- листопад 2016 р. у сумі 2 209 287,70 грн.;

- грудень 2016 р. у сумі 2 283 817,70 грн.;

- січень 2017 р. у сумі 2 446 730 грн.;

- лютий 2017 р. у сумі 2 004 991,10 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи суд вбачає, що податкові зобов'язання позивача за податковими деклараціями з податку на додану вартість та податковими повідомленнями - рішеннями за період з листопада 2016 року по грудень 2016 року фактично були погашені протягом січня, лютого 2017 р., тобто із затримкою сплати від 300 до 354 календарних днів наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, що відображено у акті перевірки, розрахунку штрафних санкцій та інтегрованій картці платника податків ТОВ «СМНВО» за вищезазначені періоди (а.с. 10, 12 - 14, 32 - 40).

Суд зазначає, що згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового Кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Згідно з п.31.1 ст. 31 Податкового Кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.152 а. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України погашения податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

При цьому, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків за приписами п.87.1 ст. 87 Податкового кодексу України є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів(робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Підпунктом 87.2. ст.87 Податкового кодексу України також визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.87.9. ст..87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно п. 95.1. ст..95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Абзацем 2 п.95.5 ст.95 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов'язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов'язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань. У таких випадках рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов'язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи.

Отже, виходячи із системного аналізу норм законодавства, суд доходить висновку, що погашення податкового боргу платника податків може відбуватися як внаслідок самостійної сплати платником суми боргу, так і внаслідок здійснення контролюючим органом за платника податків заходів щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Відтак твердження позивача про те, що обов'язковою умовою для розрахунку штрафу є тільки самостійна сплата податкового боргу платником податків, суд вважає безпідставним.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків передбачена ст.126 Податкового кодексу України. Зокрема, відповідно до п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, судом встановлено, що позивачем було порушено строки сплати самостійно узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, в зв'язку з чим, позивачем правомірно, відповідно до вимог ст.126 Податкового кодексу України було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

При цьому твердження позивача про те, що в окремих випадках сплачені платником кошти несвоєчасно зараховувались до бюджету (як стверджує позивач із затримкою від 3 до 8 днів), що в свою чергу вплинуло на розмір застосованих штрафних санкцій, суд вважає безпідставним, оскільки спірні податкові зобов'язання погашені із затримкою сплати від 300 до 354 календарних днів наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, відтак на розмір штрафних санкцій вказані обставини не впливають.

Щодо відображення в інтегрованій картці платника сум відповідно до платіжних доручень від 23.01.2018 р. №58 та №59, судом встановлено наступне.

Платіжне доручення № 59 від 23.01.2018р. на суму 1 000 000 грн. відображене в інтегрованій картці платника 23.01.2018р.

Платіжне доручення № 58 від 23.01.2018р. на суму 1 900 000 грн. знайшло своє відображення в АРМІ «Архів електронної звітності - СЕА ПДВ» в підсистемі «Реєстр операцій по рахункам ПДВ». Оскільки станом на 23.01.2018р. сума ліміту в підсистемі «Реєстру операцій по рахункам ПДВ» рахувалась з від'ємним значення у розмірі (-) 1 350 980,57 грн. перераховані грошові кошти у розмірі 1 900 000 грн. (платіжне доручення № 58 від 23.01.2018р.) погасили вказане від'ємне значення (мінус). Залишок від перерахованої суми станом на 23.01.2018р. склав 549 019,43 грн. Після погашення від'ємного значення ліміту ТОВ «СМНВО» на залишок зазначеної суми здійснив реєстрацію податкових накладний виписаних на адресу покупців з затримкою реєстрації, а саме, 24.01.2018 р. ТОВ «СМНВО» зареєструвало податкову накладну № 214 від 31.12.2017р. на суму 451 193 грн. виписану на адресу ПАТ "Сумське НВО".

Отже будь-яких порушень з боку контролюючого органу щодо відображення вказаних платіжних доручень судом не встановлено.

Стосовно посилання позивача на порушення черговості погашення податкового боргу суд зазначає, що вказане не спростовує факту порушення ТОВ «СМНВО» строку сплати сум грошового зобов'язання та не впливає на розмір штрафних санкцій.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що судом встановлений факт несвоєчасної сплати позивачем узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість, що є порушенням вимог Податкового кодексу України, порушень визначених ст. 2 КАС України з боку відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення за вказані періоди судом не встановлено.

Таким чином, виходячи із викладеного вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 березня 2018 року № - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.10.2018 року.

Суддя В.О. Павлічек