Справа № 570/5584/17
Суддя: Сидоренко С.М.
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№570/5584/17
Номер провадження 2-а/570/9/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області (як місцевий адміністративний суд)

в особі судді Сидоренко С.М.,

з участю секретаря судового засідання Бартош О.Ю.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівному справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області,

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області №929 від 15 листопада 2017 року про відмову у закріпленні за ним земельної ділянки для садівництва, яка надавалась його матері ОСОБА_5 та визнати протиправним і скасувати рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 927 від 15 листопада 2017 року в частині надання дозволу гр. ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,05 га з 0,15 га для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2007в порядку спадкування після смерті його матері - ОСОБА_6 він є власником житлового будинку в АДРЕСА_1. ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка розміром 0,21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0.33 га для ведення особистого господарства та 0,05 га під багаторічними насадженнями, про що свідчать записи в погосподарських книгах за 1995-2000 роки. Рішенням Зорянської сільської ради від 12.06.2012 №699 позивачу надані земельні ділянки для приватизації та приватизовані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування будинку та для ведення особистого селянського господарства. Рішення сільської ради про виділення ОСОБА_6 0,05 га не збереглось. Тому позивач звернувся Зорянської сільської ради про виділення йому цієї земельної ділянки для садівництва. Але рішенням відповідача від 15.11.2017 р. №929 позивачу відмовлено у наданні земельної ділянки для садівництва, оскільки надання земельних ділянок в межах с. Білів для ведення садівництва не передбачено. Таке рішення позивач вважає незаконним, оскільки при набутті права власності на будівлю до нього перейшло і право на користування 0,05 га земельною ділянкою, якою користувалась його мати під багаторічними насадженнями. Ця ділянка межує з його присадибною земельною ділянкою і вона засаджена фруктовими деревами та ягідними кущами.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали пояснили про обставини описані у позові та просять його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити у задоволенні позову та пояснив, що Зорянською сільською радою Рівненського району були винесені оскаржувані рішення про відмову у наданні позивачу земельної ділянки для садівництва, оскільки згідно з генеральним планом с.Білів Рівненського району, земельних ділянок для ведення садівництва в межах с.Білів не передбачено.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні просить у позові відмовити його правова позиція викладена в поясненнях, де він зазначає, що посилання позивача на отримання у зв'язку із прийняттям спадщини права користування земельною ділянкою площею 0,05 га є хибним, оскільки мати позивача за життя не оформила в законному порядку право користування земельною ділянкою з визначенням її меж у натурі, на яку претендує в даний час позивач. Крім того, на думку представника третьої особи, посилання позивачем на набувальну давність є необгрунтованим, оскільки ст. 119 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років мають право на набувальну давність. Позивач не міг добросовісно користуватися землею, оскільки спірна земельна ділянка була виділена ОСОБА_7, яка с матір'ю ОСОБА_4. Таким чином, ОСОБА_4 правомірно подано до сільської ради заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га для ведення ОСГ, будь-яких порушень ні з її боку, ні зі сторони Зорянської сільської ради Рівненської області при цьому допущено не було, тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що її було обрано наділяти землю в с.Білів Рівненського району. Сім'ї ОСОБА_6 було виділено 0,54 га землі. Землею на якій садок, сім'я ОСОБА_1 користується весь час, який пам'ятає свідок, а це 34 роки.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є сином позивача і він пам'ятає з дитинства, що межа на якій стоять стовпчики була там завжди, даною землею постійно користувалась сім'я ОСОБА_1, спочатку дідусь з бабусею, а потім і по даний час ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що з 1971 року йому відомо, що земельною ділянкою на якій садок користувалась ОСОБА_6 потім ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 35-40 років садком користувався батьки ОСОБА_1, потім він сам та користується нею і на сьогодні. Там іде межа і кожна сім'я користується свєю частиною.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що городом користувались батьки ОСОБА_1 і обробляли його, потім почав користуватись сам ОСОБА_1 У її см'ї, згідно погосподарських книг має бути 40 соток землі, а реально є 33 сотки, тобто позивач користується їхніми 7 сотками землі. Крім того в жовтні минулого року самовільно забив стовпчики у їхньому городі, з цього і почався конфлікт.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_6, 20.10.2006 спадкоємцем житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 став її син ОСОБА_1 (а.с.25). За життя, в 1995 році ОСОБА_6 надані три земельні ділянки: 0,21 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,33 га під ріллею, 0,05 га під багаторічними насадженнями, про що свідчать записи в погосподарських книгах за 1995-2000 роки (а.с.5-24). В 2010 році затверджена технічна документація та видані державні акти НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 (а.с.26-29) про право власності на земельну ділянку ОСОБА_1: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2093 га, для ведення особистого селянського господарства 0.17 га, а всього 0,3793 га, хоча згідно рішень Зорянської сільської ради №1136 та №1138 від 18.12.2009 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по складання державного акту на право власності на земельні ділянки» та рішення Зорянської сільської ради №1426 від13.10.2010 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на землю» позивачу надано всього землі 0,54 га. Рішенням Зорянської сільської ради Рівненського району №929 від 15.11.2017 (а.с.31) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 та у наданні належних йому 0,05 га землі, оскільки в межах с.Білів Рівненського району не передбачено надання землі для ведення садівництва. Рішенням Зорянської сільської ради Рівненського району №927 від 15.11.2017 (а.с.96) надано дозвіл гр. ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Зорянської сільської ради згідно додатку №1 з подальшим затвердженням проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність.

Згідно з ст. 14, ч. 2 ст. 19 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 120 Земельного Кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004, зокрема пунктом 8 вказаної постанови передбачено, що вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК ( 2768-14 ). У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. У разі пред'явлення до органу виконавчої влади або місцевого самоврядування позову про незаконність припинення права землекористування через відсутність судового рішення про вилучення земельної ділянки відповідач вправі пред'явити зустрічний позов про таке вилучення, а суд має розглянути його разом із первинним позовом.

При вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 р. N 7-рп/2009 ( v007p710-09) (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до пункту 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права

власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК ( 2768-14 ) перелік підстав для цього є вичерпним.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що представником відповідача в судовому засіданні не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову та не було доведено правомірність відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виділення йому земельної ділянки, у звязку з чим позовні вимоги про визання протиправним та скасування рішень Зорянської сільської ради Рівненського району підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72, 77, 242, 243 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області №929 від 15 листопада 2017 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 927 від 15 листопада 2017 року в частині надання дозволу гр. ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,05 га з 0,15 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Зорянської сільської ради згідно додатку №1 з подальшим затвердженням проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність.

Стягнути з Зорянської сільської ради Рівненського району на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Рівненський райронний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сидоренко С.М.