Справа № 0740/1038/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

05 жовтня 2018 рокум. Ужгород№ 0740/1038/18

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі:

головуючої судді - Калинич Я. М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Ужгородська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, XXVI сесії VII скликання Ужгородської міської ради №1234 від 28.08.2018 р. «Про зміни та скасування рішень міської ради» в частині прийнятого п. 10.

05 жовтня 2018 ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 05 листопада 2018 року о 09:00 год., а також призначено судове засідання з розгляду заяви про забезпечення позову на 05 жовтня 2018 року о 12:00 год., оскільки 04 жовтня 2018 року представником позивача через відділ документального забезпечення Закарпатського окружного адміністративного суду подано заяву про забезпечення позову в даній адміністративній справі шляхом:

1. Зупинити дію рішення XXVI сесії VII скликання Ужгородської міської ради №1234 від 28.08.2018 р. «Про зміни та скасування рішень міської ради» в частині п. 10, яким визнано таким, що втратив чинність пункт 1.11 рішення V сесії міської ради VII скликання від 14 липня 2016 року № 282 «Про затвердження, надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 з подальшою передачею її у власність.

2. Заборонити Ужгородській міській раді (адреса: пл. Поштова, 3, м. Ужгород, 88000, ідентифікаційний код 33868924) до набрання законної сили рішенням суду в даній справі вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення стосовно земельної ділянки, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яку було надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею її у власність позивача, а також суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_2 зокрема, але не виключно, про надання дозволу будь-яким особам на підготовку (розробку) проектів землеустрою, затвердження або погодження проектів землеустрою, прийняття рішень про надання в користування чи надання у власність земельної ділянки, зміни статусу такої ділянки.

Заява обґрунтована тим, що сформована земельна ділянка, яка підлягає відведенню позивачу згідно проекту землеустрою є сусідньою земельною ділянкою відносно земельної ділянки з кадастровим номером: :46:001:0040, яка належить громадянці ОСОБА_3 та знаходиться в районі вулиць Требішовська та Букова в м. Ужгороді. Вказані обставини підтверджується матеріалами проекту землеустрою, зокрема актом встановлення меж земельної ділянки в натурі та схемою її розміщення з проекту землеустрою по відведенню такої земельної ділянки.

Підставами для відмови в погодженні проекту землеустрою позивача може бути відповідно до приписів ч.17 ст.186 ЗК України лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Поряд з тим, відповідач вживає заходів та має намір для наступної передачі земельної ділянки у власність третім особам. Це стало можливим у зв'язку із прийняттям спірного рішення, яким визнано таким, що втратив чинність пункт 1.11 рішення V сесії міської ради VII скликання від 14 липня 2016 року № 282 в частині надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з подальшою передачею її у власність. Підтвердженням цьому є проекти рішень Ужгородської міської ради, які будуть розглядатися на наступній сесії міської ради. Зокрема на сайті міської ради оприлюднено проект рішення «Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою-щодо відведення земельних ділянок» в якому передбачено прийняття рішень про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, в тому числі тієї, яка підлягала передачі у власність позивача згідно проекту відведення земельної ділянки, виготовленого на замовлення позивача на підставі відміненого відповідачем рішення.

Очевидно, що ці дії відповідача були б неможливими без попереднього протиправного прийняття спірного рішення щодо відміни прийнятого раніше рішення на користь позивача.

У заяві зазначає, що у випадку, якщо у межах справи не буде вжито заходів забезпечення позову, та у зв'язку з чинністю спірного рішення, Ужгородська міська рада має всі повноваження для того щоб в найкоротші строки прийняти рішення на користь іншої особи та надати такій особі дозвіл на розробку проекту землеустрою. За наслідками прийнятого Ужгородською міською радою рішення, інша особа набуде прав, яких попередньо було позбавлено ОСОБА_2.

Таким чином, переконаний, що існують з боку Ужгородської міської ради можливі дії, які в подальшому в разі задоволення позову, можуть унеможливити виконання рішення у справі.

В судовому засіданні представник позивача заяву про забезпечення позову підтримав, з підстав викладених у заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, натомість подав клопотання про відкладення розгляду заяви, яку мотивує тим, що Ужгородська міська рада отримала повідомлення про розгляд заяви про забезпечення позову 05.10.2018 року о 10:39 год., а тому позбавлений можливості належним чином підготуватись до розгляду справи та надати обґрунтовані пояснення.

Суд, на підставі ч.1 ст.154 КАС України протокольною ухвалою суду визнав клопотання представника Ужгородської міської ради таким, що задоволенню не підлягає та відмовив у відкладенні розгляду заяви про забезпечення позову.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, додані до позовної заяви та до заяви про забезпечення позову документи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтями 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк (ч. 3 ст. 154 КАС України).

Рішенням № 282 від 14.07.2016 року V сесії VII скликання Ужгородська міська рада вирішила надати учасниками бойових дій (в тому числі учасникам АТО) дозвіл на підготовку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх у власність. Згідно п. 1.11 вказаного рішення Ужгородської міської ради, позивачу - ОСОБА_2, який є учасником АТО, було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 з подальшою передачею її у власність.

З мережі Інтернет, зокрема із сайту Ужгородської міської ради, позивач довідався про те, що на XXVI сесії VII скликання Ужгородська міська рада прийняла рішення №1234 від 28.08.2018 р. «Про зміни та скасування рішень міської ради» яким було вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_2 Це рішення знаходиться в електронному вигляді на офіційному сайті Ужгородської міської ради.

Згідно п.10 Рішення Ужгородської міської ради №1234 від 28.08.2018 р. було визнано таким, що втратив чинність пункт 1.11 рішення V сесії міської ради VII скликання від 14 липня 2016 року № 282 «Про затвердження, надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 з подальшою передачею її у власність.

Реалізуючи набуті права на підставі рішення Ужгородської міської ради від 14 липня 2016 року № 282 ОСОБА_2 замовив виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. В ході виконання землевпорядних робіт, зокрема, визначено координати земельної ділянки та перенесено її межі в натуру (на місцевість), встановлено межові знаки та передано їх на зберігання ОСОБА_2, вжито заходів до погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами, в тому числі із Ужгородською міською радою. Також, ОСОБА_2 прийняв на зберігання межові знаки на підставі акту приймання - передачі та несе відповідальність за їх збереження відповідно до Земельного кодексу України та на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Ужгородська міська рада у якості суміжного землекористувача погодила із свого боку, межу земельної ділянки що відводиться ОСОБА_2 у власність при розробленні технічної документації.

У з в'язку із виготовленням документів у межах розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, земельна ділянка яка відводиться ОСОБА_2 є сформованою, однак в силу прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, ОСОБА_2 позбавляється можливості зареєструвати сформовану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Ужгородської міської ради із заявою, в тому числі в порядку доступу до публічної інформації, про надання копій документів на підставі яких проводилася підготовка п. 11 Рішення Ужгородської міської ради від №1234 від 28.08.2018р. та подальше його прийняття. На свій запит ОСОБА_2 отримав відповідь та копії документів з яких вбачається, що ОСОБА_2 самостійно звертався з заявою до Ужгородської міської ради, що і стало підставою для прийняття п. 10 рішення від №1234 від 28.08.2018р. про визнання таким, що втратив чинність пункт 1.11 рішення V сесії міської ради VII скликання від 14 липня 2016 року № 282.

Однак, як стверджує позивач в позовній заяві, жодних заяв чи прохань щодо відміни п. 1.11 рішення Ужгородської міської ради №282 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою останній не подавав та нікого на подання таких заяв від свого імені не уповноважував. ОСОБА_2 до участі у обговоренні проекту рішення не залучався та не повідомлявся про те, що буде вирішуватися питання, яке стосується його інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач своєчасно вжив заходів спрямованих на реалізацію набутих, на підставі рішення відповідача прав, замовив виготовлення землевпорядної документації у межах якої сформовано земельну ділянку, що відводиться позивачу.

Суд бере до уваги, що по зазначеному факту підробки та використанні підробленої заяви, поданої ніби то від імені позивача, прокуратурою Закарпатської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження, докази чого містяться в матеріалах справи.

Наведені вище обставини ставлять під сумнів правомірність рішення XXVI сесії VII скликання Ужгородської міської ради №1234 від 28.08.2018 р. «Про зміни та скасування рішень міської ради» в частині прийнятого п. 10, однак, всі обставини справи та їх перевірка доказами підлягатиме з'ясуванню під час розгляду справи по суті, однак з метою ефективності судового захисту суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову у даній справі.

З метою досягнення повноти ефективності судового захисту позивач клопоче перед судом про вжиття кількох заходів забезпечення адміністративного позову, а саме:

По-перше, зупинити дію п. 10 рішення XXVI сесії VII скликання Ужгородської міської ради №1234 від 28.08.2018 р. «Про зміни та скасування рішень міської ради». Доцільність вжиття такого заходу забезпечення пов'язана з необхідністю зафіксувати стан сторін у справі, обсяг їх прав на рівні який існував до прийняття спірного рішення. Зупинення дії оспорюваного рішення виключає можливість відповідача скористатися насліками, що випливають з чинності спірного рішення.

По-друге, заборонити Ужгородській міській раді вчиняти будь-які дії із землею по місцю відведення земельної ділянки ОСОБА_2, а саме передавати землю у користування, у власність, приймати будь-які рішення щодо розпорядження землею, приймати рішення про надання дозволу будь-яким особам на розробку проектів землеустрою та їх погодження.

Вимога про заборону відповідачу вчиняти будь-які дії із землею по місцю відведення земельної ділянки ОСОБА_2 ґрунтується на тому, що фактичні межі земельної ділянки, яка підлягала передачі позивачу, а також координати земельної ділянки, що відводиться позивачу є визначеними, тобто земельна ділянка є фактично сформованою для внесення відомостей про неї до Державного земельного кадастру. Але до присвоєння кадастрового номера у відповідача не має перешкод, в зв'язку з чинністю оскаржуваного рішення, вчинити дії та прийняти рішення, які ускладнять виконання можливого рішення в даній справі та для захисту прав та інтересів позивача потрібно буде докласти значних зусиль. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до заподіяння шкоди інтересам та правам позивача.

Для забезпечення ефективного судового захисту прав позивача, виконання можливого рішення суду в даній справі, необхідно зупинити дію оскаржуваного рішення відповідача, а також заборонити йому вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки, яка підлягає відведенню позивачу згідно наявного проекту землеустрою, а також суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення представник позивача та вивчивши всі обставини на які покликається такий в заяві про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що спосіб у який просить представник позивача забезпечити позов, не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреція має місце коли орган має право обирати варіант поведінки з числа можливих варіантів, передбачених законом. При цьому повноваження органу не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб'єкта владних повноважень, яких характеризується настанням визначених законодавством умов за яких владний орган зобов'язаний вчинити конкретні дії і якщо він їх не вчиняє, його можна зобов'язати до цього в судовому порядку (постанова ВАСУ від 17.12.2015 у справі №К/31204/15).

Позивач виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах якого сформовано земельну ділянку та який підлягає затвердженню відповідачем. Підставами для відмови в погодженні проекту землеустрою позивача може бути відповідно до приписів ч.17 ст. 186 ЗК України лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. При цьому відповідач вже визначився з розміщенням земельної ділянки при прийнятті рішення про її відведення позивачу, а тому позивач повинен затвердити розроблену на замовлення позивача землевпорядну документацію. Жодної дискреції для відповідача у даному випадку не наступає.

Проаналізувавши викладені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позивачем до застосування заходи забезпечення відповідають умовам співмірності із заявленими позивачем вимогами, оскільки стосуються лише предмету спору та враховують співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. У даному спорі заінтересованим особами є наразі позивач та відповідач і даний спір на даний час не впливає на права та інтереси третіх осіб. При цьому, вимога про забезпечення позову якраз і переслідує запобігання виникнення під час спору прав (інтересу) на його предмет у третіх осіб, що відповідно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, або виключить ефективність судового захисту, або ускладнить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Тобто, у випадку задоволення позову у цій справі, для повного поновлення порушених прав та їх захисту позивачу потрібно буде звертатися з окремими позовами до суду, витрачати час, нести додаткові витрати, що в такому випадку виключить дотримання принципу ефективності судового захисту у цій справі, а тому подана заява є обґрунтованою та такою, що належить до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 151, 153, 154 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

2. Зупинити дію рішення XXVI сесії VII скликання Ужгородської міської ради №1234 від 28.08.2018 р. «Про зміни та скасування рішень міської ради» в частині п. 10, яким визнано таким, що втратив чинність пункт 1.11 рішення V сесії міської ради VII скликання від 14 липня 2016 року № 282 «Про затвердження, надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 з подальшою передачею її у власність.

3. Заборонити Ужгородській міській раді (адреса: пл. Поштова, 3, м. Ужгород, 88000, ідентифікаційний код 33868924) до набрання законної сили рішенням суду в даній справі вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення стосовно земельної ділянки, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на яку було надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею її у власність позивача, а також суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_2 зокрема, але не виключно, про надання дозволу будь-яким особам на підготовку (розробку) проектів землеустрою, затвердження або погодження проектів землеустрою, прийняття рішень про надання в користування чи надання у власність земельної ділянки, зміни статусу такої ділянки.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Я.М. Калинич