Справа № 542/890/18
Суддя: Стрельченко Т. Г.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року справа № 542/890/18

провадження № 2-а/542/57/18

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Нестеренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ВР № 161075, складену поліцейським роти № 1 БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., провадження у справі закрити.

Позовні вимоги мотивував тим, що 01 липня 2018 року поліцейським роти № 1 БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ВР № 161075 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно постанови він 01.07.2018 року об 11 год. 00 хв. на 53-ому км автодороги М-22 Полтава-Олександрія керував транспортним засобом та перевозив зернозбиральний комбайн John Deere S 670, 40316 ВК, шириною 3,6 м без відповідних документів, чим порушив вимоги п.п. 22.5 ПДР України.

З даною постановою він не згідний, так як вважає, що процедура визначення правопорушення і відповідно, як наслідок складання постанови, проходила з порушенням вимог закону, оскільки невідомо, якою Інструкцією чи методикою керувався відповідач, коли здійснював заміри; заміри виконані ним не за допомогою спеціально призначеного габаритно- вагового комплексу із сертифікованим обладнанням (нормовані метрологічні характеристики на обладнання, яким проводились заміри предявлені не були), результати такого вимірювання були визначені не уповноваженими на те фахівцями та не було складено відповідного Акту; заміри здійснювалися не у спеціально відведеному для цього місці, а прямо на місці зупинки транспортного засобу, що є, на його думку, протиправним.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.06.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу в судове засідання для розгляду по суті (а.с. 11, 12).

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Згідно наданого відзиву позов ОСОБА_1 не визнав, прохав відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті .

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст. 205 КАС України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

В силу ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що дійсно 01 липня 2018 року поліцейським роти № 1 БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ВР № 161075 про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, до штрафу в розмірі 510 грн., де зазначив, що водій керував транспортним засобом з порушенням правил перевезення великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами.

Згідно до ст. 132-1 КУпАП, адміністративним правопорушенням є порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян субєктів господарської діяльності у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абзацом першим п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами викладені в Правилах проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30.

Відповідно до п. 4 Правил рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Таким чином, основним документом, який дає право на рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами та визначає умови і режим їх проїзду, є дозвіл, що видається перевізнику відповідним підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства і т.д.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 25 Правил забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і предявлятися на вимогу уповноважених осіб.

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п. 6 цього Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пунктами 25-28 Порядку визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і предявлятися на вимогу уповноважених осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином із вищезазначених положень виходить, що позивач ОСОБА_1, який перевозив великогабаритний транспортний засіб без відповідних документів, порушив вимоги п.п. 22.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст. 132-1 КУпАП.

Обставини даного правопорушення повністю викладені у постанові серії ВР № 161075 від 01.07.2018 року, а тому вони є обєктивними і вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а тому дії відповідача з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірні.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, в задоволенні його позовних вимог відмовлено, тому судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 13, 72, 74, 77, 243, 244, 245-246, 295 КАС України, ЗУ «Про дорожній рух», суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн.. 80 коп. віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського адміністративного апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

ОСОБА_3 Новосанжарського районного

суду Полтавської області ОСОБА_4