Справа № 820/4354/18
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

,Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 р. справа № 820/4354/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук'янчук О.І.,

за участі: позивача 1 - не прибув, позивача 2 - не прибув, позивача 3 - не прибув, представника позивача 3 - ОСОБА_1, позивача 4 - не прибув, відповідача - ОСОБА_2, третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Голови Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просять суд:

- визнати дії Приколотнянського селищного голови ОСОБА_2 на укладення додаткової угоди від 22.12.17 р. до контракту з керівником підприємства КП «Водопостач-1» (код ЄДРПОУ - 37327162), що є у комунальній власності з фізичною особою ОСОБА_3 без погодження на сесії Приколотнянської селищної ради, протиправними;

- визнати бездіяльність Приколотнянського селищного голови ОСОБА_2 щодо непогодження на сесії Приколотнянської селищної ради укладення додаткової угоди від 22.12.17 р. до контракту з керівником підприємства КП «Водопостач-1» (код ЄДРПОУ - 37327162), що є у комунальній власності з фізичною особою ОСОБА_3, протиправною;

- зобовязати Приколотнянського селищного голову ОСОБА_2 розірвати додаткову угоду від 22.12.17 р. до контракту з керівником підприємства КП «Водопостач-1» (код ЄДРПОУ - 37327162), що є у комунальній власності з фізичною особою ОСОБА_3

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 року закрито провадження по справі № 820/4354/18 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Голови Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій незаконними в частині зобовязання Приколотнянського селищного голову ОСОБА_2 розірвати додаткову угоду від 22.12.17 р. до контракту з керівником підприємства КП «Водопостач-1» (код ЄДРПОУ - 37327162), що є у комунальній власності з фізичною особою ОСОБА_3.

Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12.04.2018 року по справі № 616/285/18 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7, до голови Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у якій ставиться питання про визнання недійсною додаткової угоди від 22.12.2017 до контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності, укладеної між Приколотнянською селищною радою та фізичною особою ОСОБА_3, та визнання таким, що втратив силу у звязку із закінченням строку дії, контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності, від 21.02.2013, укладеного між Приколотнянською селищною радою та фізичною особою ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що Приколотнянським селищним головою ОСОБА_2 без погодження на сесії Приколотнянської селищної ради вирішено питання щодо продовження угоди з керівником підприємства КП «Водопостач-1» (код ЄДРПОУ - 37327162), що є у комунальній власності з фізичною особою ОСОБА_3 Вказані дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства, а також приписам Положення Положення про порядок призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників комунальної підприємств, що є у власності територіальної громади Приколотнянської селищної ради, яке розроблено відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування», постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.2014 року № 170 «Про впорядкування контрактної форми трудового договору» та затверджено Рішенням ХХХVIII сесії Приколотнянської селищної ради VI скликання від 14.03.2013 року. Вказані обставини стали підставою для звернення позивачі до суду із даним позовом.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав, що діяв у межах повноважень, на підставі та у відповідності до вимог чинного законодавства. Зокрема, відповідач вважає, що призначення на посаду/продовження дії контракту з директором комунального підприємства входить до виключних повноважень ОСОБА_2 як селищного голови, у розумінні Закону України "Про місцеве самоврядування", а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Третя особа - ОСОБА_3 надав свої пояснення від 11.07.2018 року (вх. № 01-26/34354/18), в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з посиланням на дотримання відповідачем у спірних правовідносинах вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні 02.10.2018 року представник позивача 3, відповідач та третя особа підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Позивачі 1,2, 4 у судове засідання не прибули, в ході розгляду справи надавали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2013 року між Приколотнянською селищною радою в особі Приколотнянського селищного голови ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_3 укладено контракт з керівником підприємства, що є комунальній власності, відповідно до п.1.1. якого керівник зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна.

22.12.2017 року між Приколотнянською селищною радою Великобурлуцького району Харківської області ( далі Орган управління) в особі селищного голови ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності, відповідно до якої вирішено продовжити строк дії контракту з директором КП «Водопостач 1» ОСОБА_3 терміном на 5 років, з 22 лютого 2018 року по 21 лютого 2023 року (а.с. 17).

19.02.2018 року депутатами Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на адресу селищного голови Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_2 направлено депутатський запит з проханням повідомити процедурні особливості укладення додаткової угоди від 22.12.2017 року до контракту з керівником підприємства, що є у комунальній власності КП «Водопостач 1» ОСОБА_3 (а.с. 24).

Листом від 21.02.2018 року № 02-21/49 селищним головою Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_2 надано відповідь на вказане звернення депутатів, в якому зазначено, що погодження на сесії селищної ради щодо кандидатури керівника комунального підприємства не було, а норми Положення про порядок призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників комунальної підприємств, що є у власності територіальної громади Приколотнянської селищної ради суперечать вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування» (а.с. 25).

Позивачі вважають, що вищезазначеними діями та бездіяльністю відповідача порушуються їх права як громадян, як членів територіальної громади та як депутатів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, предметом даного адміністративного позову є встановлення компетенції (повноважень) відповідача або її відсутності на укладення додаткової угоди до контракту з керівником Комунального підприємства «Водопостач -1» без погодження на сесії Приколотнянської селищної ради та з урахуванням необхідності захисту прав та законних інтересів територіальної громади.

Тобто, підставою для звернення позивачів із даним позовом слугувала незгода з діями відповідача щодо реалізації ним, як селищним головою, своїх владних управлінських функцій при призначенні/пролонгації контракту з керівником комунального підприємства, певні функції контролю за чим покладено на селищні ради у відповідності до наданих ним повноважень.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування в Україні регулюється Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» основні терміни, використані в цьому Законі, мають таке значення:

- територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр;

- право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Статтею 2 Закону визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст. 5 Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно частини п'ятої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

У відповідності до ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування, згідно до приписів ст. 19, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» кожний має право оскаржити в суді неправомірні рішення, дії або бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб.

Пунктом 30 частини першої статті 26 Закону передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як прийняття рішень про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до пункту 10 та 20 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

При цьому, за вимогами ч. 3 ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до статті 17 Закону відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів місцевих рад належать повноваження з управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Саме з урахуванням вказаних приписів законодавства, приписи Положення і передбачено певні функції контролю з боку ради при призначенні директорів комунальних підприємств, що відповідає повноваженням місцевої ради та ніяким чином не обмежує повноваження міського голови.

Згідно статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 визначено, що всі органи місцевого самоврядування, при здійсненні влади, самостійно вирішують питання, віднесені законом до їх компетенції, приймають рішення, обов'язкові для виконання способом, передбаченим Конституцією та законами України. Ці ж положення закріплені в статті 4 Європейської Хартії місцевого самоврядування, яка встановила, що головні повноваження та функції органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією та законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають право вирішувати питання, що не виключені із сфери їх компетенції і вирішення якого не доручено іншому органу.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 42 Закону сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

При цьому, у відповідності до вимог п. 6 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», при здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Сільський, селищний, міський голова щорічно звітує відповідно сільській, селищній, міській раді про здійснення державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності виконавчими органами відповідної ради.

Так, Рішенням ХХХVIII сесії Приколотнянської селищної ради VI скликання від 14.03.2013 року затверджено Положення про порядок призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників комунальних підприємств, що є у власності територіальної громади Приколотнянської селищної ради, яке розроблено відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування», постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.2014 року № 170 «Про впорядкування контрактної форми трудового договору».

Відповідно до п. 1.2.3 Положення, контракт з керівником укладається Приколотнянським селищним головою за попереднім погодженням з плановою бюджетною комісією та сесією селищної ради.

Ініціатива щодо призначення особи на посаду керівника або його звільнення може також виходити від голови селищної ради постійної планово бюджетної комісії ради (п. 1.2.4).

Таким чином, оскільки КП «Водопостач-1» є комунальним закладом, то обрання/продовження дії контракту із керівником такого підприємства повинно відбуватись відповідно до вищевказаної процедури.

Суд вважає за потрібне зазначити, що відповідно до положень ст. 62 Господарського кодексу України, підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов'язки.

Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки.

Згідно положень ст. 65 Господарського кодексу України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

У відповідності до п.1.1. Статуту КП «Водопостач 1», затвердженим рішенням 22 сесії VII скликання Приколотнянської селищної ради № 165-VII від 16.11.2017 року, власником та засновником КП «Водопостач 1» є територіальна громада смт. Приколотне Великобурлуцького району Харківської області.

Підприємство входить до сфери управління Приколотнянської селищної ради (п. 1.2 Статуту).

Майно підприємства належить до власності територіальної громади смт. Приколотне та належить підприємству на праві господарського відання (п. 4.2 Статуту).

Поряд з цим, суд враховує, що у відповідності до абз. 9 п. 6.3 Статуту підприємства, саме засновник (територіальна громада смт. Приколотне Великобурлуцького району Харківської області в особі Приколотнянської селищної ради) вирішує питання щодо призначення та звільнення керівника підприємства, який призначається на посаду засновником (п. 6.7 Статуту).

Отже, вказаним Положенням деталізовано передбачену діючим на той час законодавством процедуру обрання/призначення керівника комунального підприємства селищним головою за погодженням кандидатури такої особи на сесії селищної ради, з метою адаптації вказаної процедури до сфери компетенції відповідної селищної ради з урахуванням принципу розмежування компетенції між селищною радою та селищним головою, забезпечення прозорості та відкритості вказаної процедури та задля недопущення порушення інтересів територіальної громади.

Водночас, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів оскарження/визнання нечинними ані положень Статуту КП «Водопостач -1», ані Положення Приколотнянської селищної ради про порядок призначення та звільнення керівників комунальних підприємств.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на невідповідність приписів вказаного положення Приколотнянської селищної ради про порядок призначення та звільнення керівників комунальних підприємств вимогам чинного законодавства, оскільки, по - перше, селищний голова, без заперечень підписуючи вказане положення у 2013 році, фактично визнав правомірність його приписів, а, по-друге, з 2013 року до момент подання даного позову, у селищного голови була можливість оскарження такого рішення селищної ради, доказів реалізації чого матеріали справи не містять.

Стосовно позиції відповідача з приводу того, що депутати Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області не були позбавлені можливості винести на порядок денний сесії ради питання про продовження дії контракту з директором КП « Водопостач 1», то суд звертає увагу, що і сам голова селищної ради не був позбавлений можливості , в силу приписів Закону України «Про місцеве самоврядування» внести до порядку денного відповідної сесії селищної ради питання про продовження /укладення додаткової угоди до контракту з директором КП « Водопостач 1», огляду на вимоги Положення про порядок призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників комунальних підприємств, що є у власності територіальної громади Приколотнянської селищної ради.

Окрім того, суд вважає за потрібне зазначити, що у контексті розуміння Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

В своїй відповіді на відзив від 25.07.2018 року, представник позивача ОСОБА_6 вказав, що позивачі, як депутати Приколотнянської селищної ради і як представники територіальної громади, в силу покладених на них зобов'язань, задля захисту прав та інтересів територіальної громади та виборців свого виборчого округу, зобов'язані відреагувати на численні звернення жителів Приколотнянської територіальної громади до голови Приколотнянської селищної ради ОСОБА_2 з приводу незадовільної діяльності директора КП «Водопостач-1» ОСОБА_3 (а.с. 105-112).

З огляду на зазначене, позивачі звертались до голови голови Приколотнянської селищної ради ОСОБА_2 із заявою, в якій висловлювали прохання про скликання сесії на 4 серпня 2016 року з метою роз'яснення депутатам причин не виконання рішення, прийнятого Х-ю сесією сьомого скликання, про достроковий розрив контракту з директором КП "Водопостач - 1" ОСОБА_3 (а.с. 105).

Судом не приймається посилання відповідача на те, що приписи Положення про порядок призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників комунальних підприємств, що є у власності територіальної громади Приколотнянської селищної ради поширюються лише за освітні/шкільні заклади, оскільки абз. 2 вказаного Положення чітко визначено, що його дія поширюється на керівників комунальних установ, що є у власності територіальної громади Приколотнянської селищної ради.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, дослідивши обставини справи у контексті з вимогами чинного законодавства, суд зазначає, що на суб'єкта владних повноважень законодавцем покладено обов'язок щодо вчинення дій на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень, крім того, що має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон - так звані "прямі повноваження", так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації суб'єктом владних повноважень своїх функцій (завдань) так звані "похідні повноваження".

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

При цьому, суд зазначає, що завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення суб'єктом владних повноважень та його перевірку на відповідність вищезазначеним принципам.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене у контексті системного аналізу з приписами чинного законодавства, яке підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, суд приходить до висновку, що відповідач, як селищний голова, вчиняючи дії щодо не погодження на сесії Приколотнянської селищної ради питання про продовження дії контракту з керівником Комунального підприємства «Водопостач-1» від 21 лютого 2013 року шляхом укладення додаткової угоди від 22 грудня 2017 року, діяв не у спосіб, та з перевищенням своїх повноважень, а також без дотримання вимог Закону України "Про місцеве самоврядування", які регулюють порядок управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Вирішуючи спір по суті, суд також приймає до уваги позицію Європейського суду позицію, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об'єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року зазначено, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Поряд із, згідно з пунктом 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09 грудня 1994 року, статтю 6 пункту 1 Конвенції з прав людини не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що виявивши правову суть спору та висловивши щодо неї свої аргументи, суд в достатній мірі мотивував своє рішення, а тому деталізація інших питань, у відповідь на аргументи позивача, які не змінюють правову позицію суду, не має, а ні правого сенсу, а ні відповідних наслідків.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що належним способом поновлення прав та законних інтересів позивачів є визнання протиправними дій Приколотнянського селищного голови ОСОБА_12 щодо питання про продовження дії контракту з керівником КП «Водопостач 1» шляхом укладення додаткової угоди без погодження на сесії Приколотнянської селищної ради.

З приводу решти позовних вимог, то суд зазначає, що вони за своєю конструкцією є аналогічними за суттю із попередніми, а їх задоволення не приведе до відновлення порушених прав та законних інтересів позивача, а тому суд відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 11, 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат проводиться у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Голови Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій незаконними - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Приколотнянського селищного голови ОСОБА_2 щодо не погодження на сесії Приколотнянської селищної ради питання про продовження дії контракту з керівником Комунального підприємства «Водопостач-1» (код ЄДРПОУ - 37327162) від 21 лютого 2013 року шляхом укладення додаткової угоди від 22 грудня 2017 року.

В решті задоволення позовних вимог відмовити.

Стягнути з Голови Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_2 (вул. Лісна, буд. 1,смт. Приколотне,Великобурлуцький район, Харківська область, 62630) на користь ОСОБА_4 (вул. Світла, буд. 37,смт. Приколотне, Великобурлуцький район, Харківська область,62630, код НОМЕР_1), ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, 62630, код НОМЕР_2), ОСОБА_6 (АДРЕСА_2, 62630, код НОМЕР_3), ОСОБА_7 (АДРЕСА_3, 62630, код НОМЕР_4) по 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого судового збору кожному з позивачів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08 жовтня 2018 року.

Суддя Горшкова О.О.