Справа № 761/30511/17
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/164/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної пенітенціарної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Міністерство юстиції України в особі Генеральної дирекції Державної кримінально-виконавчої служби України про визнання дій протиправними; зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до відповідачів Державної пенітенціарної служби України (далі по тексту - відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач 2), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Державної пенітенціарної служби України щодо підготовки та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років на пільгових умовах;

- зобов'язати Державну пенітенціарну службу України в особі голови ліквідаційної комісії підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м Києві документи позивача для призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007р. за № 3-1;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за вислугою років на пільгових умовах з 03 березня 2017р. з моменту звернення;

- стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на думку позивача, відповідач 1 неправомірно не врахував пільговий стаж, визначений відповідно до постанови КМУ від 17 липня 1992р. №393 для призначення пенсії позивачу, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2018р. відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Від відповідачів відзивів у встановлений у встановлений ухвалою суду строк не надійшло.

Розглянувши подані сторонам документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ОСОБА_1 з 06 вересня 1998р. по 16 вересня 2016р. проходив службу в Державній кримінально- виконавчій службі України.

03 березня 2017р. ОСОБА_1 звернувся до голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України, з заявою в якій просив надати матеріали щодо призначення йому пенсії за вислугу років, грошового атестату, довідки про додаткові види грошового забезпечення та розрахунок вислуги років.

03 березня 2017р. позивач звернувся до голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України із заявою щодо призначення йому пенсії за вислугою років, проте листом від 27 червня 2017р. №5/1-1320-7.01/217 позивачу було відмовлено в призначенні такого виду пенсії з тих підстав, що у останнього календарна вислуга років становить 18 років 0 місяць та 17 днів, в той час коли такий вид пенсії призначається коли календарна вислуга років становить 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Тобто, позивач фактично отримав відмову від відповідача 1 щодо призначення йому пенсії за вислугу років.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»).

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01 жовтня 2015р. по 30 вересня 2016р. і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону, особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; нормативно-правовий акт № 2262-XII від 09 квітня 1992р. Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (ч. 1 ст. 2 вказаного Закону).

Постановою КМУ від 17 липня 1992р. № 393, затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, з аналізу положень якого можна дійти висновку, що пільгова вислуга років враховується саме при призначенні виду пенсії та не ставиться в залежність від наявності виключно календарної вислуги років.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови КМУ від 02 листопада 2006р. № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007р. № 3-1.(далі по тексту - Порядок)

Зокрема, п. 1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

У відповідності до вказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

В свою чергу рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Аналізуючи зміст зазначених норм та положень, суд приходить до висновку про те, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2017р. у справі № К/800/12047/17.

Разом з тим, на Державну пенітенціарну служби України, у випадку вирішення питання про призначення пенсії у відповідності до вище вказаного Закону позивачу, покладено лише функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.

Тому, з врахуванням наведеного, позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій відповідача 1 щодо відмови у підготовці та поданні до відповідача 2 документів позивача для призначення йому пенсії за вислугою років на пільгових умовах та зобов'язання відповідача 1 підготувати та направити до відповідача 2 документи стосовно позивача для призначення останньому пенсії за вислугою років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, що затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007р., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, повноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд. Суд не уповноважений втручатися до дискреційних повноважень суб'єкта владних повноважень та досліджувати нові документи, які не подавалися територіальному органу Пенсійного фонду, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення (перерахунок) пенсії. Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб'єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред'являються до рішень суб'єктів владних повноважень та закріплені в ч. 2 ст. 2 КАС України (зазначену правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 27 лютого 2018р. по справі № 361/4899/17).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими в частині позовних вимог до відповідача 1 та, відповідно, такими, що підлягають частковому задоволенню, при цьому вимоги до відповідача 2 є передчасними.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з відповідача 1, за рахунок бюджетних асигнувань, підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1280,0 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України; ст. ст. 19, 22, 46 Конституції України; ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»; ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1) до Державної пенітенціарної служби України (, місцезнаходження. м. Київ, вул. Мельникова, 81), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), третя особа: Міністерство юстиції України в особі Генеральної дирекції Державної кримінально-виконавчої служби України про визнання дій протиправними; зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Державної пенітенціарної служби України щодо відмови у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на пільгових умовах.

Зобов'язати Державну пенітенціарну службу України в особі голови ліквідаційної комісії Державної пенітенціарної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві документи на ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007р. № 3-1.

Стягнути з Державної пенітенціарної служби України, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1280,0 /одна тисяча двісті вісімдесят/ грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: