Справа № 0840/3271/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Справа № 0840/3271/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька області, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

до Приватного акціонерного товариства «Завод «Прилив» (71100, Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Єгорова, буд. 1)

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства Завод Прилив (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 870584,17 грн.

Ухвалою суду від 15.08.2018 відкрито спрощене провадження у справі з викликом (повідомленням) учасників справи.

10.09.2018 розгляд справи відкладено у звязку із перебуванням головуючого судді у відпустці.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного пристрою, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалось.

З матеріалів справи встановлено, що податковий борг з податку на додану вартість 201945,00 грн. та земельного податку з юридичних осіб в розмірі 668639,17 грн., виник з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачем на виконання вимог чинного законодавства України до контролюючого органу подано податкові декларації з податку на додану вартість, в яких самостійно визначено суму узгодженого грошового зобовязання, а саме:

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.07.2016, за терміном сплати 30.07.2016, у сумі 5623,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.08.2016, за терміном сплати 30.08.2016, у сумі 6429,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.09.2016, за терміном сплати 30.09.2016, у сумі 4811,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 19.10.2016, за терміном сплати 30.10.2016, у сумі 5240,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.11.2016, за терміном сплати 30.11.2016 у сумі 7179,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 15.12.2016 за терміном сплати 30.12.2016 у сумі 1356,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно уточнюючої податкової декларації з ПДВ № від 18.01.2017, за 01.11.2016, у сумі 408,00 грн.;

нарахована штрафна санкція з ПДВ, згідно уточнюючої податкової декларації з ПДВ № від 18.01.2017, за 01.11.2016, у сумі 12,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 19.01.2017, за терміном сплати 30.01.2017, у сумі 3802,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.02.2017, за терміном сплати 02.03.2017, у сумі 7111,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.03.2017, за терміном сплати 30.03.2017, у сумі 5387,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.04.2017, за терміном сплати 30.04.2017, у сумі 5500,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.05.2017, за терміном сплати 30.05.2017, у сумі 14995,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 19.06.2017, за терміном сплати 30.06.2017, у сумі 653,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.07.2017, за терміном сплати 30.07.2017, у сумі 7789,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.07.2017, за терміном сплати 30.07.2017, у сумі 7789,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2017, за терміном сплати 30.08.2017, у сумі 10666,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 15.09.2017, за терміном сплати 30.09.2017, у сумі 6052,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.10.2017, за терміном сплати 30.10.2017, у сумі 8837,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.11.2017, за терміном сплати 30.11.2017, у сумі 13924,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 19.12.2017, за терміном сплати 30.12.2017, у сумі 17129,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2018, за терміном сплати 30.01.2018 у сумі 17198,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 19.02.2018, за терміном сплати 02.03.2018, у сумі 18972,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.03.2018, за терміном сплати 30.03.2018, у сумі 15315,00 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з ПДВ, згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.04.2018, за терміном сплати 30.04.2018, у сумі 17557,00 грн.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.49.1 ст.49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем у встановлені строки грошове зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 201945,00 грн.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи встановлено, що відповідач має податковий борг з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 668639,17 грн., який утворився у звязку із поданням до контролюючого органу податкових декларацій, а саме:

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 16.02.2016, за терміном сплати 30.07.2016, у сумі 29198,22 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 16.02.2016, за терміном сплати 30.08.2016, у сумі 29198,22 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 16.02.2016, за терміном сплати 30.09.2016, у сумі 29198,22 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 16.02.2016, за терміном сплати 30.10.2016, у сумі 29198,22 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 16.02.2016, за терміном сплати 30.11.2016, у сумі 29198,22 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 16.02.2016, за терміном сплати 30.12.2016 у сумі 29198,22 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 16.02.2016, за терміном сплати 30.01.2017, у сумі 29198,26 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 27.01.2017, за терміном сплати 02.03.2017, у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 27.01.2017, за терміном сплати 30.03.2017, у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № НОМЕР_1 від 27.01.2017, за терміном сплати 30.04.2017 у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 27.01.2017, за терміном сплати 30.05.2017 у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 27.01.2017, за терміном сплати 30.06.2017, у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № НОМЕР_1 від 27.01.2017, за терміном сплати 30.07.2017, у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку №. НОМЕР_1 від 27.01.2017, за терміном сплати 30.08.2017 у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 27.01.2017, за терміном сплати 30.09.2017, у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 27.01.2017, за терміном сплати 30.10.2017 у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 27.01.2017, за терміном сплати 30.11.2017 у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 27.01.2017, за терміном сплати 30.12.2017 у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 27.01.2017, за терміном сплати 30.01.2018 у сумі 30950,05 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 07.02.2017, за терміном сплати 02.03.2018 у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 07.02.2017, за терміном сплати 30.03.2018 у сумі 30950,11 грн.;

нараховано податкове зобов'язання з земельного податку, згідно податкового розрахунку земельного податку № від 07.02.2017, за терміном сплати 30.04.2018 у сумі 30950,11 грн.

Відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 ст.287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Позивачем у встановлені строки не сплачено суму зобовязання з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 668639,17 грн., що підтверджується відомостями інтегрованої картки платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сума грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 201945,00 грн. та з земельного податку з юридичного осіб в розмірі 668639,17 грн., є узгодженим та у встановлений законом строк не сплачено.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачу за приписами законодавства України чинного станом на 1999 було вручено повідомлення про необхідність погашення податкового боргу.

На момент розгляду справи в суді, податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 201945,00 грн. та з земельного податку з юридичного осіб в розмірі 668639,17 грн., відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 201945,00 грн. та з земельного податку з юридичного осіб в розмірі 668639,17 грн., та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин сплачена позивачем сума судового збору з відповідача не стягується, оскільки позивачем виступає субєкт владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька області, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) до Приватного акціонерного товариства «Завод «Прилив» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Єгорова, буд. 1, ) про стягнення податкового боргу задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з рахунків платника податків Приватного акціонерного товариства «Завод «Прилив», у всіх банках, обслуговуючих такого платника податків, податковий борг:

з податку на додатну вартість в розмірі 201945,00 грн. (двісті одна тисяча девятсот сорок пять гривень 00 копійок) на р/р 0011, Державний бюджет, код платежу 14060100, , МФО 813015, одержувач Бердянський УДКСУ ГУДКСУ;

з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 668639,17 грн. (шістсот шістдесят вісім тисяч шістсот тридцять девять гривень 17 копійок) на р/р 0011, Місцевий бюджет, код платежу 18010500, , МФО 813015, одержувач Бердянський УДКСУ ГУДКСУ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 01.10.2018.

Суддя М.С. Лазаренко