Справа № 753/14489/18
Суддя: Вовк Є. І.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/396/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за позовом, поданим ОСОБА_2, в якому позивачем вказано ОСОБА_3, а відповідачем - «Пархоменко Ігор Олександрович Інспектор УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант поліції» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з вказаним позовом.

Вважаю, що вказану заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.160 Кодексу Адміністративного Судочинства України, а саме: не надано документу на підтвердження повноважень представника позивача, який передбачений ч.5 ст.106 КАС України; не визначено повного та автентичного найменування посади відповідача; не сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., який передбачений Законом України "Про судовий збір" за позовну вимогу немайнового характеру щодо визнання постанови протиправною.

Так, нормами ст.293 КУпАП імперативно встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено;

- якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.169 КАС України, вважаю, що позовну заяву належить залишити без руху, а заявнику належить надати строк для виконання зазначених вимог.

Керуючись ст.169 КАС України,

Ухвалив:

Залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення недоліків - 10 днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: