Справа № 810/5141/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 жовтня 2018 року м. Київ № 810/5141/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві позовну заяву Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення до Ржишівської міської радіомовної організації про стягнення штрафу та пені,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення з позовом до Ржишівської міської радіомовної організації про стягнення штрафу та пені у розмірі 0,67 грн.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктами 4 та 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви також додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до приписів частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, за подання до адміністративного суду суб'єктом владних повноважень або юридичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривень.

Предметом позову є заборгованість відповідача по сплаті штрафу та пені у розмірі 0,67 грн. Вказані вимоги мають очевидний майновий характер. Таким чином, під час звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачеві належало сплатити 1762,00 грн. судового збору.

Доказів сплати судового збору позивач до позовної заяви не приєднав. Натомість позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору.

На обґрунтування даного клопотання позивач зазначив, що позбавлений можливості сплатити судовий збір, у зв'язку зі скрутним майновим становищем та обмеженим фінансуванням.

Вирішуючи питання про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Норми вказаних статей встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Тобто, умовою застосування судом положень статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України є такий майновий стан сторони, що суттєво ускладнює або взагалі позбавляє особу можливості оплатити судовий збір.

Всупереч вимогам статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його майновий/фінансовий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі та що ним вчинялися будь-які дії для отримання належних бюджетних асигнувань для можливості сплати судового збору.

Водночас відсутність або обмеженість бюджетних асигнувань, призначених для сплати судового збору, не є свідченням незадовільного майнового стану позивача і не може бути підставою для надання пільг чи переваг при зверненні до суду.

За викладених обставин та наявних матеріалів справи суд не знаходить підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Окрім того, відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача штраф та пеню у розмірі 0,67 грн., який виник у зв'язку з несвоєчасним поданням відповідачем інформації про свою структуру власності в порядку та за формою, що встановлюється Національною радою.

На підтвердження наявності у відповідача вказаного штрафу та пені позивач до позовної заяви приєднав рішення про накладення штрафу від 12.07.2018 №957, яким позивачеві визначений штраф у розмірі 0,47 грн., та за кожен день прострочення сплати штрафу нарахована пеня у розмірі 0,20 грн.

Разом з цим, доказів направлення та вручення рішення про накладення штрафу від 12.07.2018 №957 відповідачеві позивач до позовної заяви не приєднав.

Водночас, згідно з частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 75 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", у разі застосування санкції у вигляді штрафу ліцензіат зобов'язаний сплатити штраф у тридцятиденний термін з дня повідомлення Національною радою про прийняте рішення. За кожен день прострочення сплати нараховується пеня у розмірі одного відсотка суми штрафу. У разі несплати ліцензіатом штрафу штраф стягується за рішенням суду.

Частиною першою статті 75 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", з метою виконання рішення про застосування санкції Національна рада повідомляє ліцензіата про прийняте щодо нього рішення шляхом оприлюднення відповідного повідомлення про прийняте рішення на офіційному веб-сайті Національної ради та надсилає ліцензіату копію відповідного рішення протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Ліцензіат вважається належно повідомленим Національною радою про прийняте рішення через п'ять днів з моменту надсилання йому копії такого рішення рекомендованим листом.

Оскільки позивачем не надано доказів надсилання рішення, на підставі якого ним заявлено вимогу про стягнення, суд позбавлений можливості встановити дотримання позивачем строку на звернення до суду та наявності підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- оригіналу документу про сплату судового збору за подання позовної заяви, що має майновий характер, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, за належними реквізитами та у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI;

- належних доказів направлення відповідачеві рішення про накладення штрафу від 12.07.2018 №957.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення до Ржишівської міської радіомовної організації про стягнення штрафу та пені, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.