Справа № 817/1576/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2018 року м. Рівне №817/1576/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представника позивача ОСОБА_1 (директор ОСОБА_1 з ЄДР); представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 16 березня 2018 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства Фірми «Каменяр» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного підприємства Фірми «Каменяр» (далі іменується позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.04.2018 №, яким застосовано штрафні санкції по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 170 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що згідно з договором оренди земельної ділянки від 17.08.2015 він є орендарем, а не платником податку на землю, що регулюється спеціальним нормативно-правовим актом, а саме Законом України «Про оренду землі». Невідповідність застосованих норм виходить навіть із самого терміну «податкова декларація», який стосується податків та зборів. Пункт 120.1 статті 120 Податкового кодексу України стосується платників податків та зборів, до яких оренда землі не відноситься. Позивач вказує, що він не зобовязаний подавати до фіскального органу декларацію з орендної плати за землю, оскільки сплата орендної плати за землю не є податком, а фіскальний орган не є стороною договору про оренду землі. На підставі викладеного просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 13.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 26.07.2018.

26.07.2018 підготовче судове засідання відкладено на 10.08.2018.

Ухвалою суду від 10.08.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті 30.08.2018.

У звязку з перебуванням головуючого судді на лікарняному у період з 29.08.2018 по 03.09.2018 включно, судове засідання не відбулося.

Ухвалою суду від 04.09.2018 призначено розгляд справи на 02.10.2018.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання прибув також представник відповідача, який проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Відповідач зазначає, що плата за землю є складовою податку на майно. Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 147 Податкового кодексу України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати

за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідач вказує, що між Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області та ППФ

«Каменяр» укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1295 га, яка надана для

обслуговування цеху по виготовленню пам'ятників і виробів з каменю, що не заперечується позивачем. Тому, позивач є платником орендної плати та зобовязаний подавати відповідну звітну податкову декларацію з плати за землю. Обовязку щодо подання декларації до фіскального органу позивач не виконав, за що до нього застосовано відповідну санкцію у вигляді штрафу. На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Фірма «Каменяр» зареєстроване як юридична особа 11.12.1992; взяте на облік як платник податків з 21.01.1993; основний вид діяльності за КВЕД: діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (а.с. 17-20).

20 березня 2018 року уповноваженою особою Головного управління ДФС у Рівненській області відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 та ст.86 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкових декларацій з орендної плати за земельні ділянки з юридичних осіб за звітний податковий період 2018 рік код платежу НОМЕР_1 по Приватному підприємству Фірмі «Каменяр» код ЄДРПОУ 1735594.

За результатами перевірки складено акт від 20.03.2018 №109/17-00-52-01/13735594 (далі іменується Акт перевірки) (а.с. 10-11), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення позивачем п.288.7 та п.288.1 п.288.3 ст.288 Податкового кодексу України, а саме не подання податкової декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік, граничний строк подання 20.02.2018.

На підставі Акта перевірки фіскальним органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.04.2018, яким відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 170,00 грн. (а.с. 9).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать, зокрема, податок на майно.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 265 Податкового кодексу України передбачено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 269 Податкового кодексу України визначено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до пп.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Статтею 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

З матеріалів справи встановлено, що 17.08.2015 між Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області (Орендодавець) та Приватним підприємством Фірмою «Каменяр» (Орендар) укладено договір оренди земельної (а.с.35-42), відповідно до якого Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності несільськогосподарського призначення землі промисловості, транспортного звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться в смт. Клесів, вул. Залізнична, 39А Сарненського району Рівненської області, кадастровий номер :01:001:0203, загальною площею 0,1295 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 69441,48грн. Договір укладено на 5 років. Орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі % нормативної грошової оцінки, що становить 3472,08грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є користувачем земельної ділянки комунальної власності та зобовязаний сплачувати плату за землю, а саме орендну плату за земельну ділянку комунальної власності.

Статтею 285 Податкового кодексу України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п.287.1 та п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Враховуючи викладене позивач був зобовязаний у строк до 20.02.2018 подати до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік та сплачувати вказаний податок у встановлений законодавством строк.

Однак, судом встановлено, що позивачем у встановлений строк податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік не подано.

Згідно з п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобовязаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обовязок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області правомірно застосовано до Приватного підприємства Фірми «Каменяр» штраф в розмірі 170,00 грн. за неподання податкової декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідачем доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в порядку статті 77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства Фірми «Каменяр» (місцезнаходження: 08170, Київська область, Києво-Святошинський район, село Віта-Поштова, вулиця Карла Маркса, 40; ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (місцезнаходження: 33023, місто Рівне, вулиця Відінська, 12; ) про визнання протиправним та скасування повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.