Справа № 1140/2361/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року справа № 1140/2361/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання - Толстової О.І.

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Депутатов В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Кропивницькому ради

про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Кропивницькому ради, оформлене листом від 16.07.2018 року за вих. №2123/3-1 про відмову ОСОБА_3 у продовжені дії посвідчення "Інвалід війни", серія НОМЕР_1від 01.06.2017 р., виданого відділом соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Кіровограді ради;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Кропивницькому ради продовжити ОСОБА_3 дію посвідчення "Інвалід війни", серія НОМЕР_1 від 01.06.2017р., виданого відділом соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Кіровограді ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він проходив службу в органах ДФС України, обіймаючи посаду оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, мав спеціальне звання - лейтенант податкової поліції. Наказом від 16.02.2016р. за №46-о позивач був звільнений з органів ДФС у запас Збройних сил за пп. «ж» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС (за власним бажанням). З 22.02.2016р. по 18.05.2017 р. проходив службу в Національній поліції, звідки був звільнений за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). Так, в зв'язку з встановленням позивачу ІІІ групи інвалідності, відділом соціального захисту населення Подільської районної у м. Кропивницькому ради йому видано посвідчення "інвалід війни", серія НОМЕР_1 з терміном дії «з 01 червня 2017 року по 01 червня 2018р.». Позивач зазначив, що 04.05.2018 року він звернувся до відповідача з заявою про видання вкладки до посвідчення особи з інвалідністю (посвідчення "інвалід війни") до 01.06.2010р., тобто продовжити на строк до 01.06.2020р. дію посвідчення "Інвалід війни", серія НОМЕР_1 від 01.06.2017р. Однак, відповідач, листом від 16 липня 2018 року відмовив позивачу у продовжені дії посвідчення, обґрунтовуючи тим, що відповідно до п.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" право на статус особи з інвалідністю внаслідок війни мають особи начальницького і рядового складу органів МВС і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, МВС України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Відповідач позов не визнав, подавши до суду письмовий відзив (а.с.34-39). Так, відповідачем зазначено, що в зв'язку з тим, що позивачем не надано документів, підтверджуючих особисту участь у захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав, а отримана ним травма, згідно довідки до акту огляду МСЕК, пов'язана з виконанням службових обов'язків у мирний час на території держави України, яка не перебувала у стані бойових дій.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пославшись на обставини, які викладені у відзив на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах ДФС України, обіймав посаду оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, мав спеціальне звання - лейтенант податкової поліції.

Наказом ГУ ДФС у Кіровоградській області від 16.02.2016 р. за №46-о ОСОБА_3 звільнений з 19 лютого 2016 року з займаної посади та податкової міліції органів ДФС у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за пп. «ж» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС (а.с.11).

31 травня 2017 року ОСОБА_3 встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала в період проходження служби в податковій поліції, внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків, втрата професійної працездатності становить - 40 %.

Вказане підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме - свідоцтвом про хворобу №217 від 28 квітня 2017р. (а.с.14), довідкою до акту огляду МСЕК від 31.05.2017р. серія 12 ААА №610439, виданого обласним МСЕК №2 м. Кропивницький (а.с.15), довідкою про результати визначення у застрахованої особи, ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, серія 12ААА №007424 від 31.05.2017р. (а.с.16).

В зв'язку з наведеними обставинами, відділ соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Кіровограді ради (зараз - Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Кропивницькому ради), позивачу видано посвідчення "інвалід війни", серія НОМЕР_1, термін дії з « 01 червня 2017 року по 01 червня 2018 року) (а.с.24).

На підставі акту огляду МСЕК №433/11 від 30.05.2017р. ОСОБА_3 повторно встановлено ІІІ групу інвалідності, в зв'язку з отриманою травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків, інвалідність встановлено до 01.06.2020 року, дата чергового переогляду - травень 2020 року (а.с.18).

04.05.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо видання вкладки до посвідчення особи з інвалідністю (посвідчення "інвалід війни") до 01.06.2010р., тобто продовжити строк до 01.06.2020 дію посвідчення "Інвалід війни", серія Є 006646 від 01.06.2017р.

Листом від 16.07.2018 року за вих. №2123/3-1 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для продовження дії зазначеного посвідчення, оскільки відповідно до п.2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" право на статус особи з інвалідністю внаслідок війни мають особи начальницького і рядового складу органів МВС і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, МВС України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання , одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами. При цьому, в зазначеному пункті в переліку державних органів відсутній орган ДФС України (а.с.19-20).

Позивач не погоджується з зазначеними діями відповідача, оскільки за висновком МСЕК йому встановлено повторно інвалідність по причині травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час проходження служби в податковій міліції, тобто, на переконання позивача, дія посвідчення "інвалід війни" підлягає продовженню на строк до 01.06.2020 року, шляхом вклеювання відповідачем до даного посвідчення нового бланку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993р. №3551-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №3551-XII).

Відповідно до ст.1 Закону №3551-XII цей Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом створення належних умов для підтримання здоров'я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Стаття 4 Закону №3551-XII визначає, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

При цьому, ст. 7 Закону України №3551-ХІІ визначає виключний перелік осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до приписів п.2 ч.2 ст. 7 Закону України №3551-ХІІ, визначено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Так, до матеріалів справи долучено копію акту про нещасний випадок (в тому числі поранення) №2 від 01.09.2015 року (а.с.51-53).

Суд, проаналізувавши зміст зазначеного акту, встановив, що обставини, за якими стався нещасний випадок, наступні: « 12.05.2015р., близько 14 год. 10хв. ОСОБА_3, рухаючись по сходовій клітці між другим та третім поверхами в адміністративній будівлі Кіровоградській ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, не втримавши рівновагу, впав назад та вдарився задньою (потиличною) частиною голови об підлогу та нижню частину стіни, розташовану навпроти сходів. О 15 год. 10 хв. ОСОБА_3 звернувся до травматологічного пункту КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги Кіровограда», де отримав первинну медичну допомогу та був направлений для подальшого лікування до поліклініки за місцем проживання. Наступного дня, 13.05.2017р., ОСОБА_3, відповідно до рекомендації лікаря травматологічного пункту КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги Кіровограда» пройшов обстеження у лікаря - нейрохірурга та чергового лікаря Кіровоградської обласної лікарні, за результати якого йому констатовано забій головного мозку першого ступеня. Висновок: нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків» (а.с.52-53).

Суд, проаналізувавши вказаний акт та положення Закону України №3551-ХІІ, не вбачає правових підстав для віднесення позивача до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни врегульовані Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою КМУ від 12.05.1994 №302 (далі - Положення №302).

Згідно з п.2 Положення №302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Абзацом 3 п. 3 Положення №302 передбачено, що відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення інваліда війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - інвалід".

Згідно з абз.2 п.7 Положення №302 "Посвідчення інваліда війни", "Посвідчення учасника війни і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім'ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до п. 10 Положення №302 "Посвідчення інваліда війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для отримання посвідчення інваліда війни є наявність у особи довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності, а уповноваженою особою щодо видачі останнього є органи праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Так, відповідач, за результатом опрацювання документів, наданих позивачем, що останній не підпадає під дію положень Закону України №3551-ХІІ, в зв'язку з чим, у задоволені його заяви вирішено відмовити, в зв'язку з наступними обставинами.

Відповідно до п.19 ст.6 Закону України №3551-ХІІ учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи рядового і начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відповідач зазначив, що згідно наданих ОСОБА_3 документів (свідоцтва про хворобу, довідки до акту огляду МСЕК), встановлено, що останній отримав травму, пов'язану з виконанням службових обов'язків під час проходження служби у податковій міліції.

При цьому, позивачем не надано документів, які б підтверджували особисту участь в захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав, а отримана ним травма, згідно наданої довідки до акту огляду МСЕК, пов'язана з виконанням службових обов'язків у мирний час на території держави України, яка не перебувала в стані бойових дій.

Зазначених доказів також не було надано позивачем і під час судового розгляду справи.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, рішення відповідача прийняте на підставі та в межах норм чинного законодавства у зв'язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 05.10.2018 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко