Справа № 826/11407/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 жовтня 2018 року м. Київ № 826/11407/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Державної екологічної інспекції у Дніпровській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна»
про часткове зупинення виробництва, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна екологічна інспекція у Дніпровській області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» (), в якому просила: частково зупинити виробництво (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого не виконується проектна документація та висновок державної екологічної експертизи № 218 від 06.09.2006 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» (філії № 26) місцезнаходження юридичної особи: просп. П. Григоренка, буд.43, м. Київ, (), фактичне місце впровадження діяльності філія здійснює за адресою: вул. Каштанова, 1, смт. Слобожанське, Дніпропетровська область до повного усунення порушення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 позовну заяву Державної екологічної інспекції у Дніпровській області залишено без руху з причини відсутності документу про сплату судового збору, та встановлено останній п'ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, про які у ній зазначено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2018 задоволено клопотання позивача, та останньому був продовжений строк на усунення недоліків позову на п'ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Вищезазначену ухвалу суду від 13.09.2018 отримано уповноваженою особою Державної екологічної інспекції у Дніпровській області 25.09.2018, про що безпосередньо зазначив представник позивача у тексті заяви від 01.10.2018.

03.10.2018 від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява від 01.10.2018 про продовження строку, встановленого ухвалою суду від 13.09.2018. На виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, позивачем не подано доказів сплати судового збору, в той же час представником позивача в обґрунтування попередньо поданого клопотання про відстрочення сплати судового збору пояснив наступне: станом на день подання цієї заяви виконання органами казначейської служби України платіжних доручень Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на перерахування коштів (окрім захищених видатків), в тому числі на сплату судового збору, не здійснюється відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, - у зв'язку з неповним виконанням рішення про примусове стягнення коштів. Внаслідок відсутності коштів на рахунку Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області за відповідним кодом економічної класифікації видатків, виконання рішення про стягнення тимчасово припинено до відкриття наступних асигнувань. Здійснення платежів буде відновлено після повного виконання рішення про стягнення коштів за рахунок асигнувань в жовтні-грудні 2018 року. За наведених мотивів позивач просив суд продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою від 13.09.2018.

Розглянувши матеріали позову, клопотання про відстрочення сплати судового збору та заяву про продовження строку на усунення недоліків позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні таких клопотання і заяви з наступних мотивів.

За змістом норм ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області не належать до суб'єктів, визначених як таких, що автоматично звільнені від сплати судового збору при зверненні до суду.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітним засобами, в тому числі фінансовими.

Разом з тим, суд зазначає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов'язком суду. Суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Водночас, при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору. Відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір».

Разом з тим, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, не обмежена в праві в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 26.12.2017 у справах № К/9901/132/17, № К/9901/284/17 від 22.01.2018 у справах № К/9901/4773/18, №К/9901/5115/18.

При цьому, згідно із положеннями ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору.

Крім того, відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведеного вбачається, що Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області не є суб'єктами, на яких розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 10.01.2018 у справі № К/9901/12/18, від 12.01.2018 у справах №К/9901/2132/18, №К/9901/2135/18, №К/9901/2131/18 та №К/9901/2134/18.

Відповідно до положень ч. 2 і з чт. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження ймовірної сплати судового збору у випадку продовження судом строку на усунення недоліків позову, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, а також для повторного продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, встановленого ухвалою суду від 13.09.2018.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 121, п. 1 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Державній екологічній інспекції у Дніпровській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та заяви про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, встановленого ухвалою суду від 13.09.2018.

2. Позовну заяву Державної екологічної інспекції у Дніпровській області повернути позивачу.

3. Ухвалу про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу.

4. Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Повернути позивачу позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок