Справа № 487/4758/18
Суддя: Сухаревич З. М.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/4758/18
Провадження № 2-а/487/173/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Попович А.Г., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Букрєєва Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позов до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою серії БР № 508125 від 20 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. Вважає дану постанову незаконною та просив її скасувати, посилаючись на те що вказане правопорушення він не вчиняв. 20.01.2018 року ним було втрачено документи, про що він склав відповідну заяву та подав до правоохоронних органів. А при таких обставинах він не керував транспортним засобом, тому його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того в постанові помилка в написанні прізвища, а отже фактично це інша особа. Також у постанові відсутні додатки до неї, що свідчить про їх відсутність. А постанові вказано що її надіслано рекомендованим листом, але він її не отримував. При розгляді справи ігноровані вимоги статті 7 КУпАП і для кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 122 КУпАП не було жодних підстав. Вважає, що постанова БР № 508125 від 20 січня 2018 року протирічить вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 27.07.2018 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.09.2018 р. представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення позивачем вимоги дорожнього знаку 3.21 дод.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. На момент вчинення правопорушення та розгляду справи інспектори мали відеозапис з відео-реєстратору, на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення позивачем, а також процедуру розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови. Однак, зі сплином 3-х місячного терміну зберігання зазначені відеозаписи видалено. Інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи та виніс постанову відповідно до чинного законодавства. Таким чином, постанова серії БР №508125 від 20.01.2018 року є обґрунтованою та законною.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позов.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали та надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Постановою інспектора УПП в Миколаївській області Акімової Г.І. від 20.01.2018 року року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 122 КУпАП за порушення п. 8 Правил дорожнього руху, оскільки цього числа об 11 год. 10 хв., в місті Миколаєві на перехресті вул. Чкалова з вул. Рюміна водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Chery KIMO 1.3 не виконав вимогу знаку 3.21 дод. 1 «Проїзд заборонено».

Копію оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху 20.01.2018 року ОСОБА_1 відмовився отримати. Позивач отримав її після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 11.07.2018 року.

Пояснення представника відповідача щодо пропущення позивачем строку на оскарження постанови з посиланням на обізнаність позивача про її існування, суд не бере до уваги, оскільки строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху обчислюється з дня вручення такої постанови, відповідно до ст. 286 КАС України. Але, з оскаржуваної постанови вбачається, що таку постанову ОСОБА_1 відмовився отримати і копія постанови надіслана рекомендованим листом. Втім і поштовим зв'язком позивач не отримав оскаржувану постанову, що вбачається з витягу з пошуку поштових відправлень «Укрпошта».

За таких обставин суд вважає, що строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не пропущено.

Частина 2 статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, в постанові серія БР №508125 від 20.01.2018 р. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис відсутні, тому суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо наявності на час розгляду справи відеозапису з місця вчинення правопорушення.

Також, вказана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає.

Обґрунтовуючи свої доводи, представник відповідача посилався на рапорт інспектора, який містить пояснення інспектора стосовно обставин справи. Але, за змістом ст. 251 КУпАП, такий рапорт не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, тому суд не приймає його до уваги.

Крім того, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 8 Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд звертає увагу, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, крім постанови, та спростовували доводи позивача, відповідачем не надано.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, тому постанову серії БР №508125, винесену 20.01.2018 року інспектором УПП Миколаївській області Акімовою Г.І., слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.2, 5-15, 73-77, 90, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в м. Миколаєві (місцезнаходження: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська 1-Б, ) про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову БР №508125 по справі про адміністративне правопорушення від 20.01.2018 року відносно ОСОБА_1 - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Повне рішення суду складено 05.10.2018 року.

Суддя: З.М. Сухаревич