Справа № 2605/14852/12
Суддя: Тітов М. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-а/756/10/18
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Тітова М.Ю.

за участю секретаря - Лісовенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги обґрунтував наступним. Позивач є інвалідом-ліквідатором 2 групи з втратою працездатності на 80% та інвалідом війни 2 групи. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2010 по справі №2-а-140/10 було визнано неправомірними дії УПФ України в Оболонському районі м. Києва, Управління по нарахуванню та виплаті пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті позивачу раніше призначеної пенсії по інвалідності у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язано УПФ України в Оболонському районі м. Києва здійснити позивачу перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 50, 54 вказаного Закону з січня 2009 року з розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та 75% прожиткового мінімуму за шкоду, заподіяну здоров'ю, зобов'язано Управління по нарахуванню та виплаті пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві доплатити позивачу перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону з січня 2009 року, виходячи з вказаного вище розрахунку та з урахуванням попередніх виплат. На підставі даної постанови суду 06.10.2010 позивач отримав виконавчий лист №2-140/10, який був пред'явлений до підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції в м. Києві. Головним державним виконавцем підрозділу Пацуріною О.В. були відкриті виконавчі провадження №№ 22558516, 22377106 з примусового виконання виконавчого листа. 15.03.2011 та 07.04.2011 державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень у зв'язку з повним виконанням рішення суду. Проте, позивач вважає, що державний виконавець не мав правових підстав для закриття виконавчих проваджень, оскільки постанова суду від 27.04.2010 виконана не в повній мірі, при здійсненні перерахунку пенсії не було враховано зміни розміру прожиткового мінімуму.

Посилаючись на наведене, просив зобов'язати підрозділ примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у місті Києві скасувати постанови про закінчення виконавчих проваджень щодо виконання судового рішення у справі № 2а-140/10, яке не виконане в повному обсязі, та відновити виконавче провадження; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва негайно припинити порушення законодавства та донарахувати йому державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно судового рішення, враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму, затвердженого законом; зобов'язати Управління по нарахуванню та виплаті пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві припинити порушення законодавства та виплатити йому вказані кошти з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму, затвердженого законом.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 01.04.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2013, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.11.2016 задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_1, скасовано постанову Оболонського районного суду міста Києва від 01.04.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2013, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала суду мотивована тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не вирішив питання про заміну первинного відповідача на належного - відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, що призвело до процесуальних порушень, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, суд не звернув увагу на наявність постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.06.2011, яка набрала законної сили, з того самого спору і між тими самими сторонами.

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд зобов'язати підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві скасувати постанову про закінчення виконання рішення по справі № 2-а-140/10, яке не виконане в повному обсязі; зобов'язати Управління по нарахуванню та виплаті пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити інваліду-ліквідатору другої групи ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію за втрату здоров'я у відповідності до судового рішення, суворо виконуючи кожну зміну прожиткового мінімуму, затвердженого законом при її розрахунку; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати інваліду-ліквідатору другої групи ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію за страту здоров'я у відповідності до судового рішення, суворо виконуючи кожну зміну прожиткового мінімуму, затвердженого законом при її розрахунку; та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити позивачу компенсацію за завдані матеріальні та моральні збитки в сумі 200000,00 грн.

В ході розгляду справи була проведена заміна відповідачів їх правонаступниками, а саме: Підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві на Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві на Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від представника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Петерчук Л.Р. на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому управління просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач вказує, що постанова Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2010 по справі №2-а-140/2010 виконана ним в повному обсязі, борг по перерахунку у сумі 67665,03 грн. виплачений позивачу у січні 2011 року.

Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, прийшов до наступних висновків.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності, призначену йому відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2010 по справі № 2-а-140/2010 зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва здійснити перерахунок, а Управління по нарахуванню та виплаті пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві доплатити ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 50, частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ з січня 2009 року із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та 75% прожиткового мінімуму за шкоду, заподіяну здоров'ю, з врахуванням попередніх виплат.

Головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Пацуріною О.В. 25.10.2010 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №№ 22558516, 22377106 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-а-140/10, виданого 06.10.2010 Оболонським районним судом міста Києва.

Постановами державного виконавця від 15.03.2011 ВП № 22558516 та від 07.04.2011 ВП № 22377106 закінчено виконавчі провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону № 606-XIV у зв'язку з надходженням листів Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва від 11.03.2011 № 4450/07 та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 24.03.2011 № 8234/08 з повідомленням про виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), який був чинний на момент винесення оскаржуваних постанов.

Згідно із ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст.11 Закону № 606-XIV встановлено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За приписами ч. 3 ст. 49 Закону № 606-XIV про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено судом, підставою для закінчення виконавчих проваджень головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Пацуріною О.В. були повідомлення Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що рішення суду ними виконані відповідно до резолютивної частини рішення суду.

Позивач в обгрунтування своїх позовних вимог зазначає те, що при здійсненні розрахунку розміру пенсії та розміру виплат за шкоду заподіяну здоров'ю не було враховано зміну розміру прожиткового мінімуму, у зв'язку з чим рішення суду не було виконано у повному обсязі.

Як вбачається з резолютивної частини рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27.04.2010 по справі № 2-а-140/2010, в такій не зазначено конкретних сум, які підлягають виплаті на користь позивача, та не вказано на який саме момент має визначатися розмір прожиткового мінімуму.

Разом з тим, Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладається обов'язок забезпечити виконання рішення суду у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом, при цьому чинним законодавством не передбачено права державного виконавця надавати оцінку та тлумачити судові рішення, а у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом державний виконавець зобов'язаний закінчити виконавче провадження.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що постанови від 15.03.2011 та 07.04.2011 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-140/10, виданого Оболонським районним судом м. Києва 06.10.2010, винесені державним виконавцем правомірно, підстав для їх скасування судом не встановлено, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання державного виконавця їх скасувати задоволенню не підлягають. Крім того, відсутні підстави для задоволення інших вимог щодо зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, оскільки вони є похідними від первісної вимоги позивача.

Також щодо посилань представника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.06.2011 слід зазначити наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, у травні 2011 року позивач звернувся з аналогічним позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.06.2011 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. Однак, як повідомив позивач у судовому засіданні, вказана постанова суду скасована, справа продовжує розглядатися Окружним адміністративним судом м. Києва.

Тобто на час розгляду даної справи відсутня постанова, яка набрала законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а отже відсутні підстави для вирішення питання про закриття провадження у справі.

З викладеного, керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 250 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Виборзька, буд. 32), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) про зобов'язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.Ю. Тітов