Справа № 816/1738/18
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1738/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Є.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу №816/1738/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області, Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУ ПФУ в Полтавській області), Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - Лохвицьке ОУПФ) про визнання протиправними та скасування рішення Лохвицького ОУПФ №236 від 08.12.2017 та рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при ГУ ПФУ в Полтавській області №72 від 04.05.2018, зобов'язання відповідачів зарахувати до пільгового стажу роботи період роботи позивача в Семипалатинському автопарку №1 з 31.03.1982 по 09.04.1984, з 21.09.1984 по 01.07.1990 на посаді водія автобуса міського пасажирського транспорту, зобов'язання Лохвицького ОУПФ призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 8 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 01.12.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на факт протиправності, як на його думку, рішень відповідачів щодо відмови у включенні до пільгового трудового стажу періоду роботи водієм 2 класу Семипалатинського автобусного парку №1 Семипалатинського тресту "Казелектрострой" Міністерства автотранспорту Казахської РСР, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Додав, що за наявності усіх необхідних документів, якими підтверджується такий стаж, неврахування таких документів порушує його конституційне право на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 (суддя Довгопол М.В.) позовну заяву прийнято до розгляду та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

11.06.2018 ГУ ПФУ у Полтавській області надав відзив на позов, в якому вказує, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при ГУ ПФУ в Полтавській області від 04.05.2018 №72 правомірно відмовлено позивачу у підтвердженні стажу роботи, передбаченої підпунктом "8" пункту "2" статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з підстав відсутності відомостей про роботу на міському пасажирському транспорті.

15.06.2018 до суду від Лохвицького ОУПФ надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав з аналогічних, що зазначені ГУ ПФУ у Полтавській області у своєму відзиві.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2018 матеріали справи № 816/1738/18 передані судді Супруну Є.Б.

Ухвалою від 19.07.2018 адміністративну справу прийнято до провадження.

У судовому засіданні 25.09.2018 позивач підтримав позовні вимоги, проте не зміг обґрунтувати власну позицію, у зв'язку з чим суд оголосив перерву до 03.10.2018 для підготовки позивача для виступу у суді.

03.10.2018 сторони у судове засідання не з'явилися, у зв'язку з чим суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), досяг 55-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно записів трудової книжки має загальний трудовий стаж більш ніж 30 років.

19.04.2016 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області із заявою про підтвердження періодів роботи на посаді водія автобуса з 31.03.1982 по 09.04.1984 та з 21.09.1984 по 01.07.1990 в Семипалатинському автобусному парку №1 відповідно до підпункту "8" пункту "2" статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", надавши наступні документи:

- довідку від 01.03.2016 №ЦПО-08-13/3208, видану Управлінням державних доходів по м.Семей Республіки Казахстан, відповідно до якої Комунальне державне підприємство "Автобусний парк №1" знято з реєстраційного обліку 15.09.2003 у зв'язку з ліквідацією (а.с. 47);

- трудову книжку від 09.10.1979 серії ЕТ-І №2051664, відповідно до якої працював стажером водія автобуса з 31.03.1982 по 05.05.1982, з 05.05.1982 по 02.04.1984 та з 21.09.1984 по 01.07.1990 водієм автобусів 2 класу в Семипалатинському автобусному парку №1 (а.с. 48-49);

- архівну довідку від 01.02.2016 №427(Н-1), видану Комунальною державною установою «Центр документації новітньої історії» управління культури, архівів та документації Східно-Казахстанської області, згідно з якою в документах архівного фонду Семипалатинського автобусного парку №1 в особистих рахунках за заробітною платою значиться ОСОБА_1, 1961 р.н., оплата праці проводилася за такі періоди роботи: з 31.03.1982 по 31.03.1982; з 01.05.1982 по 02.04.1984; з 21.09.1984 по 30.06.1990 (а.с. 50-51); в довідці також значиться, що по особовому складу за 1981-1990 роки відомостей про переведення ОСОБА_1 на іншій роботу, про надання відпустки без збереження заробітної плати немає;

- архівну довідку від 14.12.2015 №8197(Н-20), видану Комунальною державною установою «Центр документації новітньої історії» управління культури, архівів та документації Східно-Казахстанської області, відповідно до якої в документах архівного фонду Семипалатинського автобусного парку №1 значаться відомості про роботу ОСОБА_1: наказом №181 від 25.11.1984 прийнятий учнем водія категорії "Д" з 25.11.1981; наказом від 31.03.1982 №55а у зв'язку із закінченням навчання переведений стажером водія з 31.03.1982; наказом від 05.05.1982 №79 по закінченню стажування пере ведений водієм автобуса в бригаду №11 з 05.05.1982; наказом від 02.04.1984 прийнятий водієм 2 класу в бригаду №11 з 25.09.1984; наказом від 12.06.1990 №138 звільнений за власним бажанням з 01.07.1990 (а.с. 52).

На підставі аналізу поданих документів рішенням Комісії при ГУ ПФУ в Полтавській області від 03.06.2016 №108 позивачу відмовлено в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом "3" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 31.03.1982 по 09.04.1984 та з 21.09.1984 по 01.07.1990 з підстави відсутності відомостей про роботу на міському пасажирському транспорті (а.с. 45-46).

29.07.2016 ОСОБА_1 знову звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області із заявою про підтвердження стажу роботи водієм автобуса за період з 31.03.1982 по 09.04.1984 та з 21.09.1984 по 01.07.1990, надавши, окрім вищевказаних документів також архівну довідку від 08.07.2016 №4538(Н-6), видану Комунальною державною установою "Центр документації новітньої історії" управління культури, архівів та документації Східно-Казахстанської області, згідно з якою в документах архівного фонду Семипалатинського автобусного парку №1 в особових рахунках по заробітній платі значиться ОСОБА_1, оплата праці проводилася за такі періоди: з 31.03.1982 по 31.03.1982; з 01.05.1982 по 02.04.1984; з 21.09.1984 по 30.06.1990 (а.с. 57-58). У довідці також вказано, що з січня 1978 року Семипалатинський автобусний парк №1 належить до Семипалатинського виробничого об'єднання автотранспорту. Підприємство покликане обслуговувати населення внутрішньоміськими та маршрутними автобусними перевезеннями.

Однак, рішенням від 31.08.2016 №185 Комісією при ГУ ПФУ в Полтавській області ОСОБА_2 відмовлено у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 31.03.1982 по 09.04.1984 та з 21.09.1984 по 01.07.1990 з посиланням на відсутність відомостей про роботу на міському пасажирському транспорті (а.с. 54-55).

01.12.2017 позивач повторно звернувся до Лохвицького ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 87), додавши до своїх документів заяви свідків від 04.10.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в яких зазначено, що позивач працював в міському автобусному па рку № 1 м. Семипалатинська по міському лінійному маршруту № 11 з 1984 по 1991 рік; архівну довідку Комунальної державної установи "Центр документації новітньої історії" управління культури, архівів і документації Східно-Казахстанської області від 10.10.2016 №6952(Н-125), в якій, зокрема, зазначено, що ОСОБА_2 був закріплений водієм категорії "Д" в бригаду № 11 та повідомлено, що документи на підтвердження маршруту руху автобуса бригади № 11 по м. Семипалатинську на зберігання не поступали, підприємство Автобусний парк №1 м. Семипалатинськ призначено обслуговувати населення внутрішньоміськими та маршрутними автобусними перевезеннями (а.с. 22-29).

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 рішенням Лохвицького ОУПФ від 08.12.2017 №236 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з відсутністю пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. В цьому ж рішенні зазначено, що рішеннями комісії №185 від 31.08.2016 та №108 від 03.06.2016 з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при ГУ ПФУ в Полтавській області ОСОБА_2 було відмовлено в підтвердженні роботи, передбаченої п. "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період роботи з 31.03.1982 по 02.04.1984 та з 21.09.1984 по 01.07.1990 у зв'язку з відсутністю відомостей про роботу на міському пасажирському транспорті (а.с. 100).

28.03.2018 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про підтвердження роботи, передбаченої пунктом "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 31.03.1982 по 02.04.1984 та з 21.09.1984 по 01.07.1990 (а.с. 62), надавши той же пакет документів, що надавався ним раніше (а.с. 52), додатково надавши виписки із копій трудових книжок ОСОБА_3 від 28.06.1984, ОСОБА_4 від 21.08.1980 та архівні довідки від 10.10.2016 №6952(Н-125), від 05.08.2016 №5511/Н-9 Комунальної державної установи "Центр документації новітньої історії" управління культури, архівів та документації Східно-Казахстанської області, в яких зазначено, що ОСОБА_1 наказом №181 від 25.11.1984 прийнятий учнем водія категорії "Д" з 25.11.1981; наказом від 31.03.1982 №55а в зв'язку із закінченням навчання переведений стажером водія з 31.03.1982; наказом від 05.05.1982 №79 по закінченню стажування переведений водієм автобуса в бригаду №11 з 05.05.1982; наказом від 02.04.1984 прийнятий водієм 2 класу в бригаду №11 з 25.09.1984; наказом від 12.06.1990 №138 звільнений за власним бажанням з 01.07.1990 (а.с. 65, 67-68, 71-73), повідомлено також, що документи на підтвердження маршруту руху автобуса бригади № 11 по м. Семипалатинську на зберігання не поступали (а.с. 63, 66).

На підставі аналізу поданих документів комісією при ГУ ПФУ в Полтавській області вирішено відмовити ОСОБА_2 в підтвердженні роботи, передбаченої підпунктом "8" пункту "2" статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 31.03.1982 по 09.04.1984, з 21.09.1984 по 01.07.1990 з підстав відсутності відомостей про роботу на міському пасажирському транспорті, про що прийнято рішення від 04.05.2018 №72 (а.с. 60-61).

Позивач вважає, що рішення Лохвицького ОУПФ від 08.12.2017 №236 та рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 04.05.2018 №72 порушує його конституційне право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам та запереченням, суд виходить з наступного.

Предмет спору у даній справі зводиться до встановлення обставин, що підтверджують наявність або відсутність фактичних передумов для зарахування спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу за наявності записів у трудовій книжці та уточнюючих довідок.

Відповідно до п.п. "8" п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Як видно з оскаржуваних рішень, позивачу відмовлено у підтвердженні періоду його роботи на посаді водія автобуса з 31.03.1982 по 09.04.1984 та з 21.09.1984 по 01.07.1990 в Семипалатинському автобусному парку №1 у зв'язку з ненаданням документів на підтвердження роботи саме на міському пасажирському транспорті.

Як встановлено судом із записів трудової книжки позивача, копія якої міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 працював у період з 31.03.1982 по 05.05.1982 стажером водія автобусів, 05.05.1982 переведений на посаду водія автобуса 2 класу Семипалатинського автобусного парку №1, з якої звільнений за власним бажанням 02.04.1984, у період з 21.09.1984 по 01.07.1990 працював на посаді водія автобуса 2 класу Семипалатинського автобусного парку №1 звідки звільнений за власним бажанням (а.с. 93-95).

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (надалі - Порядок №637) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

З огляду на встановлені обставини справи суд визнає таким, що підтверджений стаж роботи позивача водієм 2 класу в період з 31.03.1982 по 02.04.1984, а не 09.04.1984, як вказує позивач, та з 21.09.1984 по 01.07.1990, оскільки такі періоди відображені записами трудової книжки, копію якої суд дослідив в ході розгляду справи, та довідками, відомості в яких збігаються із записами трудової книжки.

Встановлені обставини свідчать на користь висновку про те, що позивачем надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 та Порядком № 637.

Разом з тим, на переконання суду, відповідачі у даному випадку застосували суто формальний підхід у питанні підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії та використали свої владні управлінські функції з порушенням повноважень, наданих їм для цього законодавством.

Відповідачі при винесенні оскаржуваних рішень не врахували всі обставини, які мали бути взяті ними до уваги для об'єктивного вирішення питання, що призвело до прийняття необґрунтованих рішень.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

З огляду на фактичні обставини відповідно до яких позивач опинився в ситуації, яка позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав суд вважає, що відповідачі повинні були взяти до уваги інформацію зазначену у трудовій книжці та уточнюючих довідках аби у повному обсязі захистити право позивача, який звернувся за підтвердженням роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За викладених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зарахування трудового стажу до пільгового підлягають задоволенню в частині вимог, що підтверджені записами трудової книжки, тобто з 31.03.1982 по 02.04.1984 та з 21.09.1984 по 01.07.1990 за виключенням непідтвердженого такими записами періоду - з 03.04.1984 по 09.04.1984, шляхом визнання протиправними та скасування рішення Лохвицького ОУПФ від 08.12.2017 №236 та рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 04.05.2018 №72.

З метою відновлення порушеного права суд зобов'язує пенсійний орган, на обліку в якому перебуває позивач (Лохвицький ОУПФ), прийняти рішення щодо підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та прийняти рішення щодо призначення йому відповідної пільгової пенсії з дня звернення за таким призначенням, тобто з 01.12.2017. У зв'язку з цим позовну вимогу до ГУ ПФУ в Полтавській області щодо зобов'язання прийняти рішення щодо підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд залишає без задоволення, як таку, що пред'явлена до неналежного відповідача.

Відтак позов належить задовольнити частково.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, 36029, ) та Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Перемоги, буд. 15, м. Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська область, 37200, ) про визнання протиправним та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.05.2018 №72 та рішення Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 08.12.2017 №236 щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні стажу роботи, передбаченої підпунктом 8 пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Лохвицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Перемоги, буд. 15, м. Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська область, 37200, ) прийняти рішення щодо підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) в Семипалатинському автобусному парку №1 за період з 31.03.1982 по 02.04.1984 та з 21.09.1984 по 01.07.1990 та призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 8 пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.12.2017.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) частину судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) частину судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Перемоги, буд. 15, м. Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська область, 37200, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун