Справа № 0440/5775/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року Справа № 0440/5775/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування постанови від 25.06.2018 року, -
30.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у якому просить визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 25.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП №56669232 та про арешт майна боржника.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.05.2017 року, розглянувши заяву ПАТ «УкрСиббанк» про примусове виконання виконавчого листа №2/3186/11 виданого 23.01.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, відповідач відкрив виконавче провадження ВП №53902146 про стягнення з позивача на користь банку заборгованості у розмірі 1097069,34 грн. Також, 13.05.2017 року відповідач виніс постанову в цьому провадженні про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 109706,93 грн. У травні поточного року позивач в добровільному порядку сплатив ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості. В свою чергу, банк звернувся до відповідача із заявою від 29.05.2018 року про повернення виконавчого документа без виконання. Постановою від 25.06.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідач повернув АТ «УкрСиббанк» виконавчий лист від 23.01.2015 року за №2/3186/11 та виділив в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору.
Зауважив, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір вираховується та стягується з фактично стягнутої суми. Натомість, державним виконавцем при відсутності правових підстав, були винесені постанови від 25.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП №56669232 та арешт майна боржника, що суперечить приписам статті 40 Закону №1404-VІІІ та пункту 8 розділу III «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем 04.09.2018 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
07.09.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.
Зауважив, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 53902146 з примусового виконання виконавчого листа № 2/3186/11 виданого Заводським районним судом міста Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 1097069,34 грн. Оскільки в наданий строк для добровільного виконання вимоги виконавчого документа ОСОБА_1 не виконано, державним виконавцем 13.05.2017 року керуючись ст.3, ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 109706,93 грн. В ході примусового виконання виконавчого провадження № 53902146 було стягнуто витрати виконавчого провадження в розмірі 312,64 грн., та частково стягнуто виконавчий збір в сумі 781, 60 грн. - залишок не стягнутого виконавчого збору 108925,33 грн. Від ПАТ «УкрСиббанк» надійшла заява від 29.05.2018 року про повернення виконавчого документа без виконання. На підставі заяви стягувача та керуючись п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 25.06.2018 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Так як виконавчий збір не було стягнуто в повному обсязі та керуючись ч. 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» постанову № 53902146 від 13.05.2017 року видану Заводським відділом державної виконавчої служби міста Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України виконавчого збору в розмірі 108925,33 грн., виділено в окреме виконавче провадження. 25.06.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 53902146 від 13.05.2017 року виданої Заводським відділом державної виконавчої служби міста Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України виконавчого збору в розмірі 108925, 33 грн. В цей же день, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1 в межах суми 108925,33 грн. - не стягнутого виконавчого збору на користь Державного бюджету України. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України в розмірі 108925,33 грн. є обов'язковим та виконується в рамках чинного законодавства.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в провадженні Заводського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 53902146 відкрите за виконавчим листом від 23.01.2015 року № 2/3186/11 виданим Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у сумі 1097069,34 грн.
13.05.2017 року заступником начальника відділу Заводського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому провадженні № 53902146 прийнято постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 109706,93 грн.
25.06.2018 року старшим державним виконавцем Петровим О.В. у виконавчому провадженні № 53902146 прийнято постанову про поверення виконавчого документа без виконання на підставі заяви стягувача від 29.05.2018 року та зазначено, що в ході виконавчого провадження стягнуто виконавчий збір в сумі 781,60 грн. залишок не стягнутого виконавчого збору становить 108925,33 грн. Також виділено в окреме провадження постанову про стягнення виконавчого збору.
25.06.2018 року на підставі постанови від 13.05.2017 року про стягнення виконавчого збору у сумі 108925,33 грн. з ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 56669232.
Також, 25.06.2018 року в межах виконавчого провадження № 56669232 прийнято постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника.
Позивач, не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2018 року № 56669232 та постановою про арешт майна боржника від 25.06.2018 року, оскаржив їх в судовому порядку.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, 02.06.2016 року, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Положеннями частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк предявлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.
Судом встановлено, що 25.06.2018 року на підставі постанови від 13.05.2017 року про стягнення виконавчого збору у сумі 108925,33 грн. з ОСОБА_1 старшим державним виконавцем Петровим О.В. відкрито виконавче провадження № 56669232.
Державний виконавець при надходженні виконавчого документа (постанови про стягнення виконавчого збору) перевіряє її на відповідність вимогам статтей 3 та 4 Закону України «Про виконавче провадження» та у випадку відповідності вимогам зазначених статтей відкриває виконавче провадження.
Як було встановлено під час судового розгляду, постанова про стягнення виконачого збору від 25.06.2018 року відповідала всім вимогам до виконачого документа, визначеним ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», була чинна на момент прийняття рішення щодо відкриття виконавчого провадженя, а відтак, суд приходить до висновку, що у державного виконавця були законні підстави, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Щодо вимоги про скасування постанови про арешт майна боржника від 25.06.2018 року суд зазначає, що, як вбачається з приписів ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт є одним із заходів забезпечення реального виконання рішень.

Отже, враховуючи правомірність відкриття виконавчого провадження № 56669232, суд вважає обґрунтованим вжиття державним виконавцем такого заходу примусового виконання, як арешт майна боржника, який був здійснений державним виконавцем шляхом винесення постанови від 26.06.2018 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування постанови від 25.06.2018 року відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, набирає законної сили у строк та порядок визначенийст.272 КАС України.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядок встановлений ч. 6 ст.287КАС України.

Суддя ОСОБА_3