Справа № 530/233/18
Суддя: Дем'янченко С. М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 530/233/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

03.10.2018 року м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Дем'янченка С.М., секретарі - Тараненко Т.І. розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Зіньків Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Гадяцькому, Зіньківському, Котелевському, Миргородському, Шишацькому районах , управління з контролю за використанням та охороною земель Тесля Євгеном Вікторовичем, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З позову по якому відкрито провадження по справі (а.с.29-34) вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.01.2018 року № 349-ДК/0013/По/08/01 /-18, винесеною суб'єктом владних повноважень державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Гадяцькому, Зіньківському, Котелевському, Миргородському, Шишацькому районах управління з контролю за використанням та охороною земель Теслею Є.В., визнано винним ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП та накладено штраф в розмірі 170 грн. ОСОБА_1 вважає, що вказана постанова є протиправною, винесена усупереч вимог матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить поновити строк на звернення до суду за захистом порушеного права та оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, як такий що пропущено з поважних причин, просив визнати незаконною та скасувати постанову суб'єкта владних повноважень від 23.01.2018 року № 349-ДК/0013/По/08/01/-18 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 грн. 00 коп., а також закрити провадження по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ним ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру у Полтавській області 18.06.2014 року укладено договори оренди земельних ділянок площею 43,3164 га та площею 1,5126 га, які розташовані на території Зіньківської міської ради Полтавської області (номери записів про інше речове право - 6311835 та 6310666), для ведення фермерського господарства. Надалі на виконання наказів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 30.03.2016 року № 2427-СГ та від 14.03.2016 року № 1776-СГ якими ОСОБА_1 надано дозвіл на поліпшення вищевказаних земельних ділянок, розроблено робочі проекти землеустрою щодо покращення малопродуктивних кормових угідь. Будь-яких зауважень в органів державного нагляду (контролю) до вказаних розпорядчих актів уповноваженого державного органу та розроблених проектів немає та останні, як на момент перевірки так і на даний час є чинними. Земельні ділянки, які перебувають у його користуванні, використовуються до їх цільового призначення з дотриманням усіх передбачених норм законодавства. ОСОБА_1 стало відомо пізніше, без будь-якої правової підстави (розпорядчого акту уповноваженого державного органу по перевірці суб'єктів господарювання) відповідачем 02.11.2017 організовано перевірку дотриманню вимог земельного законодавства на території Зіньківської міської ради Полтавської області під час використання земель сільськогосподарського призначення державної власності без попереднього повідомлення та його участі або уповноваженого ним представника, у присутності посадової особи органу місцевого самоврядування (яка не має будь-якого відношення до земель державної власності). Отже, відповідач при організації перевірки дотримання вимог законодавства користувачем земельної ділянки проігнорував положення ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»(в редакції на час складення актів обстеження та перевірки), якими встановлювався мораторій до 31.12.2017 на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. За результатами нібито обстеження орендованих ОСОБА_1 земельних ділянок

державним інспектором зафіксовано використання цих земель у якості ріллі та

виявлено залишки сої та пшениці, про що ним складено акти обстеження № 349-

Дк/485/АО/10/01/-17 та №349-Дк/486/АО/10/01/-17 у м. Полтава (як вбачається зі змісту актів), а не за місцем розташування обстежуваних земель. У подальшому відповідачем у місті Полтава через 28 днів, тобто 30.11.2017 без участі ОСОБА_1 або його представника, у присутності посадової особи органу місцевого самоврядування - начальника відділу земельних ресурсів та управління майном Зіньківської міської ради Полтавської області Джуваги Ю.О. (підпис якого відсутній), складено акт перевірки № 349-ДК/673/АП/09/01/-17 дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки. Будь-якого повідомлення про необхідність явки ОСОБА_1 для дачі пояснень відповідачем або іншим уповноваженим державним органом на його адресу не надсилалося та ним не отримувалося, що підтверджується відсутністю у матеріалах справи будь-яких документальних даних про фактичне отримання безпосередньо ОСОБА_1 таких повідомлень. Даний акт перевірки складений на підставі попередньо згаданих актів обстежень, які не є неналежними доказами. Згідно даних цього акту перевірки державним інспектором на виконання вимог ст.ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» перевірено дотримання вимог земельного законодавства під вас використання земель сільськогосподарського призначення державної власності, які надані у власність, користування, а саме земельні ділянки площею 43,3164 га та 1,5126 га з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно. Відповідно до цього акту юридична чи фізична особа, яка перевіряється, знаходиться на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області. Тобто, державним інспектором опосередковано констатовано та підтверджено вищевикладене, що перевірявся саме суб'єкт господарювання, а не земля, оскільки земельна ділянка як нерухомий об'єкт цивільних правовідносин в жодному разі не може набувати ознак фізичної чи юридичної особи та володіти необхідним обсягом правоздатності та дієздатності. 23.01.2018 року ОСОБА_1 перебуваючи у службових справах у м. Зіньків Полтавської області відповідач випадково зустрів його та попросив бути присутнім при складенні деяких процесуальних документів, що стосуються окремих земельних ділянок, розташованих на території Зіньківської міської ради Полтавської області. При цьому ним, як посадовою особою, не повідомлено про те, що він завчасно запланував розглянути матеріали адміністративної справи про наявність якої ОСОБА_1 не було відомо. У визначеному ним місці ОСОБА_1 для ознайомлення було надано завчасно складені припис № 349-ДК/0015Пр/03/01/-18, протокол про адміністративне правопорушення № 349-ДК/0012П/07/01/-18 від 23.01.2018 року та постанову про накладення адміністративного стягнення № 349-ДК/0013/По/08/01/-18 від 23.01.2018 року. Даний факт підтверджується самим протоколом від 23.01.2018 року, в якому зазначено про те, що розгляд справи відбудеться o 11 год. 40 хв.23.01.2018 року, тобто цього ж дня. На зауваження про те, що у цій ситуації ОСОБА_1 потребує допомоги правника або адвоката та детального ознайомлення з матеріалами, відповідач поінформував про відсутність для цього правових підстав. Розуміючи неправомірність дій державного інспектора, ОСОБА_1 вчинено підпис на наданих ним протоколі, приписі та постанові. З цього слідує, що державним інспектором 23.01.2018 року, тобто через 2 місяці і 20 днів з часу нібито виявлення правопорушення складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 53 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. Тобто відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не враховано матеріали справи та дані норми законодавства. При цьому, державним інспектором свідомо та умисно порушено моє право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП та проігноровано клопотання, які заявлялися у зв'язку з цим.

Так, як зазначено вище, у протоколі наявний запис про повідомлення мене про те, що розгляд справи відбудеться о 11 год. 40 хв. 23.01.2018 р. у приміщенні відділу Держгеокадастру в Зіньківському районі Полтавської області, що фактично зроблено не було. Складанню адміністративного протоколу передувала перевірка вимог земельного законодавства, за результатами якої складено акт перевірки та припис про усунення порушення вимог законодавства. Дії вищезазначеного державного інспектора вважає неправомірними, а постанову від 23.01.2018 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки посадовою особою контролюючого органу порушено процесуальний порядок складання протоколу та ухвалення рішення (ст.ст.254, 256, 268 КУпАП); порушено процесуальний порядок призначення та проведення перевірки, результатами якої контролюючий орган обґрунтовує порушення земельного законодавства (ст.125-126 ЗК України); посадова особа контролюючого органу невірно встановила обставини (ст.280 КУпАП), які підлягають доказуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 позов підтримали в повному обсязі, послалися на обставини викладені в позовній заяві, відповідач державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Тесля Є.В. позов не визнав, послався на відзив, просив відмовити в задоволенні позову, третя особа представник головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у судове засідання не з'явився надіслав до суду пояснення в яких заперечував проти позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Гадяцькому, Зіньківському, Котелевському, Миргородському, Шишацькому районах управління з контролю за використанням та охороною земель Теслі Є.В., третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено);добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 23.01.2018 р. державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Гадяцькому, Зіньківському , Котелевському, Миргородському, Шишацькому районах, управління з контролю за використанням та охороною земель Теслею Є.В. складено акт обстеження земельної ділянки площею 1.5126 га №349 - ДК/485/АО/10/01/-17, відповідно до якого було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 1.5126 га пасовища, знаходиться за межами населених пунктів на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, на момент обстеження встановлено, що дана земельна ділянка використовується як рілля ( а.с.7-8). Крім цього складено акт обстеження земельної ділянки площею 43.3164 га №349- ДК/486/АО/10/01/-17, відповідно до якого було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 43.3164 га пасовища, знаходиться за межами населених пунктів на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, на момент обстеження встановлено що дана земельна ділянка використовується як рілля ( а.с.9-10). В результаті чого складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельної ділянки №349- ДК/673/АП/10/01/-17, відповідно до якого було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 1.5126 га пасовища та земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 43.3164 га пасовища знаходиться за межами населених пунктів на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області використовується громадянином ОСОБА_1 для вирощування сільськогосподарської культури - пшениці, сої в порушення статей 37 Закону України "Про охорону земель" (а.с. 11-12). На підставі зазначеного акту, державним інспектором Теслею Є.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.01.2018 року за № 249-ДК/0012П/07/01/-18 за порушення статті 37 Закону України "Про охорону земель" (а.с.13-14). Постановою державного інспектора Теслею Є.В. від 23.01.2018 року №349-ДК/0013/По/08/01/-18 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 170,00 грн. (а.с. 15-16). У постанові зазначено, що позивач порушив вимоги ст.ст. 37 ЗУ "Про охорону земель" , а саме використовував земельні ділянки площею 1.5126 га та площею 43.3164 га з порушенням правил використання земель

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Про вчинення адміністративного правопорушення, у відповідності до ст.254 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно зі ст. 256 КУпАП та у відповідності до пункту 5 розділу 2 Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

В розділі 3 пункту 10 Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення від 19.01.2017 року №6, зазначено, що відповідно до вимог статті 283 КУпАП постанова має містити: назву постанови (відповідно до вимог статті 284 КУпАП); повну назву посади державного інспектора, який виніс постанову, його прізвище, ім'я та по батькові; дату розгляду справи та номер постанови; відомості про особу, щодо якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові, дата і місце народження, місце проживання/реєстрації та роботи або навчання, посада (для посадових осіб), ідентифікаційний номер фізичної особи (за наявності); опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок та строк її відшкодування; рішення по справі; порядок виконання постанови; порядок і строк оскарження постанови; порядок набрання чинності постановою; строк пред'явлення постанови до виконання.

Згідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як було встановлено в судовому засіданні, та ні ким не спростовано, постанова про накладання адміністративного стягнення від 23.01.2018 року була винесена в день складення адміністративного протоколу, тобто через 2 місяці і 20 днів з часу нібито виявлення правопорушення складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 53 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, тобто посадовою особою було порушено вимоги ст.268 КУпАП, а саме право на захист ОСОБА_1, для надання додаткових пояснень та залучення фахівців в галузі права. Акти обстеження № 349-Дк/485/АО/10/01 /-17 та № 349-Дк/486/АО/10/01/-17 складені у м. Полтава, а не за місцем розташування обстежуваних земель державним інспектором 23.01.2018 року, акти складені у відсутність ОСОБА_1, чи його представника. Незрозуміло яким способом було ідентифіковано земельні ділянки, а тому суд не може визнати дані акти належними та допустимими доказами по справі.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В матеріалах справи відсутні докази, пояснення свідків, які б підтверджували факт використання вказаної земельної ділянки ОСОБА_1, не за призначенням, висновки спеціалістів.

За змістом ч.2с т. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно дост.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавенте проти Латвії» показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Оскільки відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів, для спростування показів наданих позивачем, а тому всі вище наведені порушення з боку відповідача, на думку суду є безперечними підставами для скасування оскарженого рішення посадової особи.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП.

За цих обставин, суд вважає, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому його адміністративний позов підлягає до задоволення.

Стосовно пропуску позивачем строку на оскарження постанови суд зазначає наступне:

Із оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що вона винесена 23.01.2018 року, а за захистом своїх прав позивач звернувся в суд 22.02.2018 року, тому відповідно до ст. 122, 286 КАС України строк звернення до адміністративного суду ним попущено з поважних причин, оскільки вищевказану постанову позивач отримав 23.01.2018 року після цього з метою досудового врегулювання спору оскаржив дану постанову керівнику управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. Рішенням цієї посадової особи від 07.02.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, дане рішення отримано батьком позивача ОСОБА_1- ОСОБА_7 13.02.2018 року, особисто з даним рішенням ОСОБА_1 ознайомився 19.02.2018 року, а тому суд приходить до висновку що ОСОБА_1 пропущено строк на оскарження постанови з поважних причин.

Враховуючи викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також ненадання відповідачем доказів на підтвердження дотримання процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності та забезпечення його прав на об'єктивний та справедливий розгляд справи, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 23.01.2018 року підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі - закриттю.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі виступала його посадова особа чи службова особа.

Позивачем ОСОБА_1 понесено судові витрати в сумі 1900 (однієї тисячі дев'ятсот) грн. за надання професійної правничої допомоги, що підтверджується письмовими доказами по справі (а.с.91,103-107), а тому вказані витрати підлягають стягненню з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.7, 19, 33, 72, 77, 78, 213, 247,251,252, 283 КУпАП, ст.ст.132,134,139, 241-246,250, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Гадяцькому, Зіньківському , Котелевському, Миргородському, Шишацькому районах , управління з контролю за використанням та охороною земель Тесля Євгеном Вікторовичем, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити, поновивши йому пропущений строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП.

Скасувати постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Гадяцькому, Зіньківському , Котелевському, Миргородському, Шишацькому районах, управління з контролю за використанням та охороною земель Теслі Євгена Вікторовича за № 349-ДК/0013По/08/01/-18 від 23.01.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.53 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 36039, м. Полтава вул. Уютна 23, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 - 1900 (одну тисячу дев'ятсот) грн. сплачених судових витрат, за надання професійної правничої допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду або через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст виготовлено 3.10.2018 року.

Суддя -