Справа № 0440/6491/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2018 року Справа № 0440/6491/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Деркач О.В.,
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю СМУ-21 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 10.09.2018 року.
10.09.2018 року по справі оголошено перерву до 02.10.2018 року.
Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що надані позивачем первинні документи не відображають реальні зміни майнового стану субєкта господарювання, оскільки їх дані не відповідають фактичному руху активу, тому не можуть вважатися первинними документами у трактуванні ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та не є підтвердженням вчинення господарської операції. А також зазначив що, заявлені позивачем вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що висновки акту перевірки відповідача, на підставі яких винесено оскаржуване ППР, ґрунтується передусім на обставинах неподання контрагентами ТОВ «Інтер ТДК», ТОВ «Лікітум», ТОВ «Мезіс» окремої податкової, фінансової та іншої звітності до контролюючих органів, які не можуть спростовувати фактичне здійснення господарської операції між позивачем та його контрагентами. Операція позивача з контрагентами, які на момент здійснення господарської операції були зареєстровані в тому числі, як платники податку на додану вартість, здійснена в межах його господарської діяльності, є реальною, відповідає дійсному економічному змісту та підтверджується необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача у здійснені відповідних операцій.
Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
З огляду на вимоги ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Підприємство перебуває на податковому обліку в Західно-Донбаській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Перевірка була здійснена у період з 21.03.2018 року по 27.03.2018 року.
Відповідно до висновків акту перевіркою ПП «СМУ-21», встановлено порушення:
Так, не погодившись із вищевказаними висновками, товариством, в порядку п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, було направлено письмові заперечення від 12.04.2018 року на акт перевірки.
Не погодившись із вищезазначеними висновками контролюючого органу позивач звернувся зі скаргою від 11.05.18 року вих. № 20 до Державної Фіскальної служби України.
Правомірність вищенаведеного податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області є предметом цієї адміністративної справи. Розглядаючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає про таке.
Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-ХIV).
Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обовязкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтвердження її реального (фактичного) здійснення.
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи.
Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.
Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція повязана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Так, згідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК).
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобовязаний субєкт владних повноважень.
Разом з тим, відповідно до принципу змагальності субєкт господарювання має спростувати доводи субєкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
-з ПП «Спецбудмонтаж-21» за період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року на загальну суму 754 647,00 грн., в т.ч. ПДВ 125 775,00 грн., суми по взаємовідносинах з ПП «Спецбудмонтаж-21» включено до складу податкового кредиту підприємства за грудень 2016 року у розмірі 125 775,00 гривень;
У ході проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «СМУ-21» керівнику підприємства було вручено запит від 21.03.2018 року №1 щодо надання до перевірки первинних та бухгалтерських документів по взаємовідносинах з ПП «Спецбудмонтаж-21», ТОВ «Інтер ТДК», ТОВ «Лікітум» та ТОВ «Мезіс».
Так, проведеною перевіркою встановлено, що позивачем задекларовані та відображені господарські операції з ПП «Спецбудмонтаж-21» за грудень 2016 року, з ТОВ «Інтер ТДК» за листопад 2016 року, з ТОВ «Лікітум» за листопад 2016 року та з ТОВ «Мезіс» за листопад 2016 року, з приводу поставки товарів.
Вказані господарські операції відповідач вважає нереальними. Нереальність господарських операцій повязує з наступним.
Згідно з даними АІС «Податковий блок» та «Детальної інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» рахуються розбіжності із вищезазначеними постачальниками.
03.10.2016 року між ТОВ «СМУ-21» (Покупець) та ПП «Спецбудмонтаж-21» (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 17.
На виконання вищезазначеного договору купівлі-продажу № 17 від 03.10.2016 року було складено видаткові накладні з номенклатурою: шлаки металургійні ніздрюваті, щебінь ф.-10-20 мм. Цемент ПЦ 1-500-Н 25 кг ЕU, щебінь цегловий, щебінь висівки М600, шлак, прокат арматурний № 12 мм А500С, МІРА 12м, товарно-транспортні накладні.
Сертифікати якості на товар товариством надано не було.
Щодо господарських операцій з ТОВ «Інтер ТДК», слід зазначити про таке.
Господарські операції ТОВ «СМУ-21» з ТОВ «Інтер ТДК» відображені в бухгалтерському обліку по рахункам 205, 631 за період з 01.11.2016 року по 31.12.2016 року, такими бухгалтерськими записами: Дт-20 -Кт 631; Дт 64 -Кт 631.
Згідно з інформаційними базами ДФС та аналізуючи дані податкової та фінансової звітності відповідачем було встановлено, що ТОВ «Інтер ТДК» знаходиться на обліку у ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, основний вид діяльності неспеціалізована оптова торгівля, стан платника 0 (платник податків за основним місцем обліку), свідоцтво ПДВ №200302773 з початком дії 23.12.2016 року анульовано 29.12.2017 року, за рішенням контролюючого органу з причини ненадання декларації протягом року.
Декларацію було подано тільки за листопад 2016 року.
Основні засоби 0 грн., ТОВ «Інтер ТДК» фінансову звітність (баланс) за 2016 рік, з податку на прибуток за 2016 рік та звіти: 1-ДФ за весь період діяльності жодної не надавало; податок на прибуток, податок на додану вартість та податок з доходів фізичних осіб не нараховувало та не сплачувало.
Згідно аналізу ЄРПН в розмірі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Інтер ТДК» встановлено таке: ТОВ «Інтер ТДК» з дати реєстрації платником ПДВ з 13.12.2016 року по 21.12.2016 року придбало товари сири, аджика, молочні продукти в асортименті (йогурти, десерти, сирки, ряжанка, кефір, сметана, закваска, масло та інші), сигарети, цигарки в асортименті, будівельно-монтажні роботи, ветеринарні послуги, конфетки, мандарини, риба, а реалізувало: надання різних послуг (бухгалтерські послуги, послуги для забезпечення транспортного експедирування, агентська послуга, розвантажувальні роботи, консультування з питань ведення бізнесу, капітальні ремонти, монтаж та пусконалогодження системи вентиляції, обстеження технічного стану та експлуатаційної придатності, складання паспорта та пояснювальної записки, організація транспортних перевезень, оренда обладнання, передпродажна підготовка обладнання, послуги авто підіймача, автокрану, автонавантажувача, екскаватора), пісок, бітумів, будівельних матеріалів в асортименті, автошини.
Відтак, асортимент придбаної номенклатури не відповідає реалізованій.
Крім того, згідно з даними ЄРПН ТОВ «Інтер ТДК» не отримувало товари (послуги), необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності, а саме: транспортні послуги, послуги оренди основних фондів, газу, електроенергії, паливно-мастильних матеріалів, навантажувальних та розвантажувальних послуг та інше, за відсутності реальної можливості їх виконання власними силами.
Так, перевіркою зроблено висновки, що встановлено придбання та реалізація різноманітних ТМЦ та послуг, що не повязані будь-якою спеціалізацією, проте, мають специфічні властивості, що потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання, тобто матеріально-технологічної забезпеченості та персоналу різноманітних кваліфікацій. Однак, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічним можливостям ТОВ «Інтер ТДК».
У ході податкової перевірки були встановлені ознаки штучного формування первинних документів, що не відображають фактичних даних, а створені лише з метою документування господарської операції між ТОВ «Інтер ТДК» та ТОВ «СМУ-21».
Відповідно до наданих товарно-транспортних накладних та перевезення ТМЦ, придбаних у ТОВ «Інтер ТДК» пункт навантаження зазначено: склад оптовий, вул.Набережна Заводська, 7, м. Дніпро, а пункт розвантаження: вул. Терьошкіна, 3, м.Павлоград, тобто, ТМЦ придбане у ТОВ «Інтер ТДК» було відвантажено на склади ТОВ «СМУ-21».
Крім того, перевіркою зроблено висновки, про те, що ТОВ «Інтер ТДК» не мало можливості реалізувати товари для ТОВ «СМУ-21».
ТОВ «СМУ-21» могло отримувати товари від невстановлених осіб без укладання будь-яких угод та за відсутності документального підтвердження оплати за нього.
З цих підстав, контролюючим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій з вказаним контрагентом і як наслідок про неправомірність відображення позивачем по господарським операціям та витрат.
Щодо господарських операцій з ТОВ «Лікітум», слід зазначити про таке.
02.11.2016 року між ТОВ «СМУ-21» (Покупець) та ТОВ «Лікітум» (Продавець) було укладено договір купівлі - продажу від №12.
На виконання вищезазначеного договору купівлі-продажу від 02.11.2016 року №12 було складено видаткові податкові накладні (електроди Е42-46, піна монтажна, брус дверний оброблений шир. 40 мм, дошка необрізиа дл4- 6,5 тол. 32-44мм, прокладка ЕРОМ, полоса стальна 100x6мм, планка конька полу кругла, планка карнизна, саморіз с буром 4,8x35, планка для внутрішнього стика LSPL-310, толь ТВК-350, металочерепиця Монтерей, силікон, цвяхиоцинковані 2x35, цвяхипроволочпі 4x100, цегла силікатна повнотіла 250x120x65м, цвяхи будівельні оцинковані 4x125мм, цвях будівельний 1,8x60мм, шурупи з напівкруглою головкою д.8мм дов. 100мм, двері протипожарніметалеві с замками 800*2100), двері протипожарні металеві с замками 900*2100), ґрунтовка адгезійна Бетонкоптакт СТ-19 (7,5 кг.), гідробар'єр, бруски обрізні з хвойних порід 50x50, бруски обрізні з хвойних порід 80x100, бруски обрізні з хвойних порід 120x120, бруски обрізні з хвойних порід 100x100, бруски обрізні з хвойних порід 40x100, анкерні болти, вогнезащита концентрат), товарно-транспортні накладні.
Сертифікати якості на товар позивачем були надані, а саме: (металочерепиця з покрівельним комплектом, двері сталеві вхідні до громадських приміщень, лісоматеріалів):
- метало черепиця з покрівельним комплектом - виробник ТОВ «Прушинськ», який не відповідає придбаного товару - металочерепиця Монтерей;
- двері сталеві вхідні до громадських приміщень - виробник ТОВ ТВК «Єкатеринославська дверна артель», який не відповідає придбаного товару - двері протипожарні металеві с замками 800x2100, двері протипожарні металеві с замками 900*2100.
Господарських операцій ТОВ «СМУ-21» з ТОВ «Лікітум», які відображені в бухгалтерському обліку по рахунках 205, 631 за період 01.11.2016 року - 31.12.2016 року, такими бухгалтерськими записами: Дт 20 -Кт 631 на суму 183 730,27 грн., Дт 64 -Кт 631 на суму 36 746,05 гривень.
Станом на 31.12.2016 року по взаємовідносинах з ТОВ «Лікітум» кредиторська заборгованість складає 220 476,32 гривень.
Згідно з інформаційними базами ДФС видно, що ТОВ «Лікітум» знаходиться па обліку у ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві. Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля. Стан платника - 0 (платник податків за основним місцем обліку). Свідоцтво ПДВ №200285387 з початком дії 01.10.2016 року - діюче.
Декларацію з ПДВ за листопад 2016 року (період фінансово-господарських операцій з ТОВ «СМУ-21» ) - не визнано податковою звітністю, існують розбіжності на суму ПДВ 36 746,05 грн., господарські операції з продажу товарів на адресу ТОВ «СМУ-21» не задекларовано.
Основні засоби - 0 грн., ТОВ «Лікітум» фінансову звітність (баланс) за 2016 рік, декларацію з податку на прибуток за 2016 рік та звіти 1-ДФ за весь період діяльності жодної не надавало; податок на прибуток, податок на додану вартість та податок з доходів фізичних осіб не нараховувало та не сплачувало.
Так, аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Лікітум» встановлено таке.
З дати реєстрації платником ПДВ по 07.12.2016 року придбавало товари: автошини, фарби, акумулятори, велосипеди, іграшки дитячі, приклади для ванної кімнати, масло, маслини, нитки швейні, оливки, олія, оцет, риба в асортименті, яйце, цукор, шинка, сири- інше, а реалізовувало: надання різних послуг (бухгалтерські послуги, автопослуги з перевезення пасажирів, комплексне тестування та програмування охоронного обладнання, послуги для забезпечення транспортного експедирування, вантажно-розвантажувальні роботи автопогрузчиком (з водієм), вантажні перевезення, послуги авто підіймача, автокрану, авто ремонти та інші), білизна, автозапчастини в асортименті, автомобілі, агрегати, бітуми, будівельні матеріали в асортименті та інше.
Відтак, асортимент придбаної номенклатури не відповідає реалізованій.
Також, згідно з даними ЄРПН ТОВ «Лікітум» не придбавало товари (електроди Е42-46, піна моитажиа, брус дверний оброблений шир. 40мм, дошка необрізна дл4-6,5 тол. 32-44мм, прокладка ЕРОМ, полоса стальна 100x6мм, планка конька полу кругла, планка карнизна, саморіз с буром 4,8x35, планка для внутрішнього cтика LSPL -310, толь ТВК-350, металочерепиця Монтерей, силікон, цвяхи оцинковані 2x35, цвяхи проволочні 4x100, цегла силікатна повнотіла 250x120x65м, цвяхи будівельні оцинковані 4x125мм, цвях будівельний 1,8x60мм, шурупи з напівкруглою головкою д.8мм дов. 100мм, двері протипожарні металеві с замками 800*2100), двері протипожарні металеві с замками 900*2100), ґрунтовка адгезійна Бетонконтакт СТ-19 (7,5кг), гідробар'єр, бруски обрізні з хвойних порід 50x50, бруски обрані з хвойних порід 80x100, бруски обрізні з хвойних порід 120x120, бруски обрізні з хвойних порід 100x100, бруски обрізні з хвойних порід 40x100, анкерні болти, вогнезащита концентрат), які було реалізовано ТОВ «СМУ-21».
Крім того, за даними ЄРПН ТОВ «Лікітум» не отримувало товари (послуги), необхідні для ведення фінансово - господарської діяльності, а саме: транспортні послуги, послуги оренди основних фондів, електроенергії, паливно-мастильних матеріалів, навантажувальних та розвантажувальних послуг та інше, за відсутності реальної можливості їх виконання власними силами.
Так, перевіркою зроблено висновки, що встановлено придбання та реалізація різноманітних ТМЦ та послуг, що не пов'язані будь-якою спеціалізацією, проте мають специфічні властивості, що потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання, тобто матеріально-технологічної забезпеченості та персоналу різноманітних кваліфікацій.
Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Лікітум».
Таким чином, наявні ознаки штучного формування первинних документів, що не відображають фактичних даних, а створені тільки з метою документування господарської операції між ТОВ «Лікітум» та ТОВ «СМУ-21», яка фактично не відбувалась.
Таким чином, ТОВ «СМУ-21» отримало товари від невстановлених осіб без укладання будь-яких угод та за відсутності документального підтвердження оплати за нього.
З цих підстав, контролюючим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій з вказаним контрагентом і як наслідок про неправомірність відображення позивачем по господарським операціям.
Щодо господарських операцій з ТОВ «Мезіс», слід зазначити про таке.
01.11.2016 року між ТОВ «СМУ-21» (Покупець) та ТОВ «Мезіс»(Продавець) було укладено договір купівлі - продажу № 23.
На виконання вищезазначеного договору купівлі-продажу від 01.11.2016 року №23 було складено наступні документи: видаткові і податкову накладні, товарно-транспортну накладну.
Сертифікати якості товариством надано не було.
Також до перевірки були надані первинні та бухгалтерські документи щодо використання придбаних ТМЦ у власній господарській діяльності: накладна на передачу матеріалів па склад у виробництво по договору 20 від 03.11.2016 року.
Станом на 31.12.2016 року по взаємовідносинах з ТОВ «Мезіс» кредиторська заборгованість складає 110 062,91 гривень.
Так, ТОВ «Мезіс» знаходиться на обліку у Києво - Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля. Стан платника - 0 (платник податків за основним місцем обліку). Свідоцтво ПДВ №200285410 з початком дії 01.10.2016 року - діюче. Декларацію з ПДВ за листопад 2016 року (період фінансово-господарських операцій з ТОВ «СМУ-21» ) - не визнано податковою звітністю, існують розбіжності на суму ПДВ 18 343,82 грн., господарські операції з продажу товарів на адресу ТОВ «СМУ-21» не задекларовано. Основні засоби 0 грн., ТОВ «Мезіс» фінансову звітність (баланс) за 2016 рік, декларацію з податку на прибуток за 2016 рік та звіти 1-ДФ не надавало; податок на прибуток, податок на додану вартість та податок з доходів фізичних осіб не нараховувало та не сплачувало.
Аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Мезіс» встановлено про таке.
З дати реєстрації платником ПДВ по 30.11.2016 року придбавало товари велосипеди, риба в асортименті, приправи, нитки швейні, кофе, гамбургери, цукор, фарби та акумулятори маркування, а реалізовувало: надання різних послуг (бухгалтерські послуги, виготовлення повітроводів з оцинкованої сталі, інформаційно-консультаційні послуги но програмному забезпеченню, послуги авто підіймача, автокрану, авто ремонти), бітумів, будівельних матеріалів в асортименті. Тобто асортимент придбаної номенклатури не відповідає реалізованій. При цьому, маркування придбаних акумуляторів не співпадає з маркування акумуляторів, які було реалізовано на адресу ТОВ «СМУ-21».
Також, згідно з даними ЄРПН ТОВ «Мезіс» не придбавало товари (акумулятор шуруповерт МАКІТА, акумулятор до перфоратору, акумуляторний інструмент, батарейка, болгарка девольт, накутникперфований, куртка (Універсал+), молоток відбійний Сопрано (Україна), набір інструменту для установки, набір пірйовихсвердл, костюм (універсал +), які було реалізовано ТОВ «СМУ-21».
Крім того, за даними ЄРПН ТОВ «Мезіс» не отримувало товари (послуги), необхідні для ведення фінансово - господарської діяльності, а саме: транспортні послуги, послуги оренди основних фондів, газу, електроенергії, паливно-мастильних матеріалів, навантажувальних та розвантажувальних послуг та інше, за відсутності реальної можливості їх виконання власними силами.
Придбання та реалізація різноманітних ТМЦ та послуг, що не повязані будь-якою спеціалізацією, проте мають специфічні властивості, що потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання, тобто матеріально-технологічної забезпеченості та персоналу різноманітних кваліфікацій.
Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Мезіс».
Таким чином, наявні ознаки штучного формування первинних документів, що не відображають фактичних даних, а створені тільки з метою документування господарської операції між ТОВ «Мезіс» та ТОВ «СМУ-21», яка фактично не відбувалась.
Відтак, з урахуванням вищезазначеного контролюючим органом були зроблено висновок про нереальність господарських операцій з вказаним контрагентом і як наслідок про неправомірність відображення позивачем по господарським операціям.
Таким чином, первинні документи (накладні, акти виконаних робіт), надані ТОВ «Інтер ТДК», ТОВ «Лікітум», ТОВ «Мезіс» не відображають реальні зміни майнового стану суб'єкта господарювання, оскільки їх дані не відповідають фактичному руху активу, тому не може вважатися первинними документами у трактуванні ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та не є підтвердженням вчинення господарської операції.
З врахуванням вищевикладеного, наявність у позивача первинних документів, виданих контрагентом, за умови факту нездійснення самої господарської операції не є достатніми доказами фактичного виконання даних поставок, тому суд приходить до висновку, що бухгалтерські документи, які надані позивачем в якості первинних, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення реальних господарських операцій.
Отже, наявність у позивача первинних документів, виданих контрагентом, за умови факту нездійснення самої господарської операції не є достатніми доказами фактичного виконання розглядуваних поставок. Спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, шо в сукупності з виявленими контролюючим органом фактами щодо фіктивної діяльності спірних постачальників свідчить про безтоварність розглядуваних операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.
Викладене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, відображеними, зокрема в постанові від 07 лютого 2012 року у справі №21-425во10, в постанові від 01 грудня 2015 року у справі №21-3788а15, постанові від 22 вересня 2015 р. №21-1359а15.
Крім того, результати дослідження діяльності ТОВ «Інтер ТДК», ТОВ «Лікітум»,ТОВ «Мезіс» вказують на те, що метою їх створення є лише оформлення документообігу по нереальним господарським операціям для мінімізації сплати податкових зобов'язань іншим підприємствам.
З огляду на вищевикладене, ТОВ «СМУ- 21» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з ТОВ «Інтер ТДК», ТОВ «Лікітум», ТОВ «Мезіс».
З огляду на встановлені судом обставини справи, які свідчать про те, що контрагенти позивача були створені з метою здійснення протиправної діяльності, яка полягала у вчиненні нереальних господарських операцій та оформленні на такі операції первинних документів з метою незаконного відображення таких операцій у податковій звітності задля безпідставного формування податкових зобов'язань, суд дійшов висновку щодо безпідставного формування позивачем витрат за такими операціями.
Такі обставини не можуть залишитися неврахованим судом, оскільки ознаки фіктивного підприємства несумісні з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.
Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відсутність вироку, постановленого за фактом фіктивного підприємництва, не є свідченням реальності здійснення господарської діяльності ТОВ «СМУ-21» із ТОВ «Інтер ТДК», ТОВ «Лікітум» та ТОВ «Мезіс», як суб'єктів господарювання.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, перевіркою зроблено висновки, що сукупність фактів та обставин, що характеризують діяльність суб'єктів господарювання, задіяних в ланцюгу руху товарів до ТОВ «СМУ-21», свідчить те, що метою їх функціонування є створення документообігу по неналежним господарським операціям для отримання податкової вигоди.
У відповідності зі статтею 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини першої статті Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (частина перша статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно зі статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Суд вважає, що відповідачем надано достатні докази, які свідчать про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.
У відповідності до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков