Справа № 813/2658/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/2658/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2018 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Коморний О.І,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Львівській області.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Львівській області №022/1-13-10-13-05 та №022-13-10-13-05 від 30.06.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДФС у Львівській області винесено податкові повідомлення-рішення, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем Транспортний податок з фізичних осіб за 2016 та 2017 податковий період у розмірі 50000,00 грн. В обґрунтування позову покликається, зокрема, на те, що автомобіль, який знаходиться у її власності, а саме Mercedes-Benz, моделі GL 350 CDI, 2013 року випуску, обємом двигуна 2987 см3, не є об'єктом оподаткування. Також зазначає, що відповідачем не надано розрахунків відповідних податкових зобовязань, необґрунтовано такі розрахунки, внаслідок чого складені податкові повідомлення-рішення № 022/1-13-10-13-05 від 30.06.2017 року, № 022-13-10-13-05 від 30.06.2017 року суперечать вимогам податкового законодавства.

Відповідач долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що автомобіль позивача, зазначений у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2016 та 2017 році, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку. Згідно з п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового Кодексу України транспортний засіб, який належить позивачу на праві приватної власності є об'єктом оподаткування, а позивач платником транспортного податку. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що податкові повідомлення-рішення від № 022/1-13-10-13-05 від 30.06.2017 року, № 022-13-10-13-05 від 30.06.2017 року є правомірними та складеними з урахуванням норм діючого законодавства.

Ухвалою від 26.06.2018 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у поданому суду відзиві. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухав вступне слово представника позивача та представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи та

встановив:

ОСОБА_3, є власником легкового автомобіля марки Mercedes-Benz, моделі GL 350 CDI, 2013 року випуску, обємом двигуна 2987 см3, тип пального: дизель, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО 968907. (а.с.55).

ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 022/1-13-10-13-05 від 30.06.2017 року, яким згідно з пп. 54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу та відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.2 ст.267 Податкового кодексу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн. (а.с.14)

ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № № 022-13-10-13-05 від 30.06.2017 року, яким згідно з пп. 54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу та відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.2 ст.267 Податкового кодексу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 25000,00 грн. (а.с.15)

Позивач, не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, звернувся із даним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

З 1 січня 2015 набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким згідно зі статті 267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до редакції ст. 267 ПК України від 01.01.2016 року, середньоринкова вартість належного позивачу автомобіля, яка станом на 2016 рік мала перевищувати 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, що є еквівалентом 1033500 грн (одного мільйона тридцяти трьох тисяч пятисот) гривень. Станом на 2017 рік, середньоринкова вартість даного автомобіля повинна була перевищувати 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (відповідно до редакції ст. 267 ПК України від 01.03.2017 року, яка є чинна по сьогодні), що є еквівалентом 1200000 грн. (одного мільйона двісті тисяч) гривень.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Постановою Кабінету міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 66, затверджено методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі Методика). Пунктом 14 згаданої постанови КМУ на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (далі -Мінекономрозвитку) покладено обовязок з забезпечення роботи офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна та тип пального.

Згідно відповіді Міністерства економічного розвитку і торгівлі України вих. № 3805-05/36548-07 від 20.08.2018 року «Щодо середньоринкової вартості легкового автомобіля» (а.с.56-58), прирівнюється належний позивачу автомобіль Mercedes-Benz GL 350 CDI з автомобілем Mercedes-Benz GL 350 BlueTEC 4МАТІС.

Відповідно до п.6 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 66, аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий обєм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.

Згідно відповіді Мінекономрозвитку, відповідно до пунктів 5 і 6 Методики та інформацією ДП «Держзовнішінформ» аналогічним легковому автомобілю Mercedes-Benz GL 350 BlueTEC 4МАТІС є автомобіль Mercedes-Benz GLS-Class з обємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель.

Судом встановлено з матеріалів справи, що у переліку автомобілів, вартість яких неможливо визначити, що є додатком 3 до листа ДФС України за вих. № 3252-08/4797-03 від 22.02.2016 року (а.с.59-63) містить у собі автомобіль марки Mercedes-Benz, моделі GL-Class із дизельним двигуном внутрішнього згорання обємом 3,0 літри. Зазначений автомобіль, також міститься у аналогічному переліку, який є додатком до листа ДФС України за вих. № 3252-08/20315-03 від 06.07.2016 року. (а.с.65-77).

Проте, у додатку 1 до листа ДФС України за вих. № 3252-08/20315-03 від 06.07.2016 року «Інформація щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП «Держзовнішінформ» за офіційними прайс-листами» у відповідній графі зазначається, що можливою аналогічною моделлю автомобіля марки Mercedes-Benz, моделі GLS-Class із дизельним двигуном внутрішнього згорання обємом 3,0 літри є Mercedes-Benz GL 350 BlueTEC 4МАТІС. У переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році також міститься інформація, що можливим ідентичним, аналогічним автомобілю марки Mercedes-Benz, моделі GLS-Class із дизельним двигуном внутрішнього згорання обємом 3,0 літри є Mercedes-Benz GL 350 BlueTEC 4МАТІС.

Як встановлено судом з матеріалів справи, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та у витягу про результату аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України територіального сервісного центру МВС у Львівській області (а.с.22), позивач є власником автомобіля марки та моделі Mercedes-Benz GL 350 CDI.

Враховуючи наведене, для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

Перелік легкових автомобілів, які є об'єктом оподаткування у 2016 та 2017 році (з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 та 2017 році.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі № 813/3073/17 (провадження № К/9901/46133/18).

Тобто, з урахуванням викладеного вище, підставою для прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень є інформація Мінекономрозвитку про автомобіль, що належить позивачу, що мітиться в переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2016, 2017 році.

Судом встановлено факт відсутності автомобіля моделі та марки Меrsedes-Benz GL 350 CDI, власником якого є позивач, у офіційно оприлюдненому Мінекономрозвитку переліку автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 року (звітного року). (а.с.23-35)

Окрім того, згідно із пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкові повідомлення - рішення про сплату сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до пп. 267.5.1. п. 267.5 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Судом встановлено з матеріалів справи та згідно відповіді ГУ ДФС у Львівській області від 15.06.2018 року оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 30.06.2017 року були надіслані позивачу, в порушення пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, а саме 20.07.2017 року рекомендованим поштовим відправленням, що додатково підтверджується копією фіскального чеку від 20.07.2017 року та роздруківкою із офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» (а.с.16-21).

Разом з тим, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 022/1-13-10-13-05 від 30.06.2017 року, яким встановлене податкове зобовязання позивача по сплаті транспортного податку за 2016 рік, датоване 30.06.2017 року, проте відповідно до норм ПК України повинно було надіслане (вручене) Позивачу не пізніше 01.07.2016 року.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

П.56.4 ПК України передбачено обов'язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.

Дана норма ПК України кореспондує з ст.77 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Контролюючим органом всупереч вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не було спростовано вищезазначеного та надано належні докази, які б свідчили про правомірність прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, яким позивачу визначено транспортний податок за 2016, 2017 рік.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, субєктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № 022/1-13-10-13-05 та № 022-13-10-13-05 від 30.06.2017 року.

Щодо судових витрат, а саме судового збору підтвердженого позивачем квитанцією №0.0..1 від 21.06.2018 року на суму 704,80 грн, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Представник позивача 19.09.2018 року подав заяву вх. № 29628 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу з Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на користь позивача у сумі 8000, 00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з долученого адвокатом ОСОБА_1 детального опису робіт (наданих послуг), виконаних та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, вартість виконаних робіт становить 8000,00 грн, та включає такі види послуг як: консультація, збір доказів необхідних для подання позовної заяви 1000,00 грн; складання, подання позовної заяви та інших процесуальних документів 3000,00 грн; представництво інтересів позивача у суді 4000,00 грн. (а.с.88)

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу подано Договір про надання правової допомоги № 08/06/18-1 між ОСОБА_3 та Адвокатським обєднанням «Західне регіональне обєднання адвокатів», відповідно до якого Обєднання надає правову допомогу ОСОБА_3. (а.с.89).

Додатковим договором №1 від 08 червня 2018 року до договору № 08/06/18-1 про надання правової допомоги від 08 червня 2018 року визначено гонорар за судове оскарження податкових повідомлень-рішень № 022/1-13-10-13-05 від 30.06.2017 року, № 022-13-10-13-05 від 30.06.2017 року у сумі 8 000,00 грн. (Вісім тисяч гривень 00 коп) (п.1). Сума гонорару сплачується Клієнтом на підставі виставленого Обєднанням рахунку до 22-го червня 2018 року (включно) (п.2). (а.с.90).

08 червня 2018 року ОСОБА_3, адвокатським обєднанням «Західне регіональне обєднання адвокатів» виставлено рахунок №08/06/18-1 на суму 8000, 00 грн. (а.с.91)

Згідно поданої квитанції № 10-1642К від 21червня 2018 року ОСОБА_3 здійснено оплату за надані юридичні послуги. (а.с.92).

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, часом, що ним витрачений, ціною позову та значенням справи для сторін.

Враховуючи вищевикладене, а також документальне підтвердження наданих адвокатом ОСОБА_1 послуг, суд вважає обґрунтованими доводи про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, понесених ОСОБА_3 у даній справі.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № 022/1-13-10-13-05 від 30.06.2017 року.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області та № 022-13-10-13-05 від 30.06.2017 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_3 (вул.Маковея, буд.3,м.Львів,79057; РНОКПП НОМЕР_2) з Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська 35, м. Львів, 79003; ), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

5. Стягнути на користь ОСОБА_3 (вул. Маковея, буд.3,м.Львів,79057; РНОКПП НОМЕР_2) з Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська 35, м. Львів, 79003; ), за рахунок бюджетних асигнувань, понесенні витрати на правову допомогу в сумі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.10.2018 року.

Суддя Коморний О.І.