Справа № 817/1220/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
26 вересня 2018 року м. Рівне №817/1220/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник не прибув,
відповідача 1: представник ОСОБА_1,
відповідача 2: представник ОСОБА_2,
розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання рішень протиправними,
Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів, Рівненської міської ради, Виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання рішень Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010, №3701 від 29.06.2010, №2873 від 02.04.2013 та рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради №44 від 12.04.2016 протиправними, такими, що не відповідають Конституції і законам України та не чинними повністю.
Ухвалою суду від 04.05.2018 ОСОБА_3 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом, оскільки його не належало розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 ухвалу суду від 04.05.2018 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
06.09.2018 адміністративна справ №817/1220/18 надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду після перегляду в апеляційному порядку.
Ухвалою суду від 10.09.2018 позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Також, вказаною ухвалою призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 26.09.2018 о 12:30год.
Представники відповідачів в судовому засіданні залишили вирішення вказаних клопотання та заяви на розсуд суду.
Заслухавши думку представників відповідачів, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу клопотання про відкладення судового розгляду справи та заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 205 цього Кодексу.
За правилами ч.2 ст.205 КАС України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
В клопотанні про відкладення розгляду справи позивач зазначив, що станом на день проведення судового засідання він перебуває за межами м. Рівне та не має можливості терміново прибути до суду.
Разом з тим, на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує вказане клопотання, останнім не було надано суду жодних доказів, у звязку з чим вказані ним причини неявки в судове засідання не можуть бути визнанні судом поважними.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи.
Вирішуючи заяву позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст.12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
За приписами п.10 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
При цьому, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:
1) значення справи для сторін;
2) обраний позивачем спосіб захисту;
3) категорію та складність справи;
4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;
5) кількість сторін та інших учасників справи;
6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;
7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Так, обґрунтовуючи заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження позивач вказує, що рішення у даній справі може вплинути не лише на його права, обовязки та інтереси, але й на права, обовязки та інтереси інших мешканців житлового будинку №448 по вул. Соборна в м. Рівне, ЖКП «Сонячне», які повинні бути залученні до участі у справі в якості третіх осіб. Таким чином, на думку позивача, після залучення до участі у справі вказаних осіб, справа матиме значний суспільний інтерес.
Вказані доводи позивача суд вважає необґрунтованими та передчасними, оскільки жодною зі сторін не заявлялися клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та судом, відповідно, не постановлювалися ухвали з даних питань. Тобто, на момент подання позивачем заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження склад учасників справи є таким же як і на момент вирішення судом питання про відкриття провадження у справі.
Одночасно, суд звертає увагу на те, що за визначеннями, наведеними в пунктах 18, 19 частини 1 статті 4 КАС України, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) субєкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.
Індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Зміст заявлених позивачем позовних вимог свідчить про те, що предметом спору в даній справі є визнання протиправними та скасування рішень Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010, №3701 від 29.06.2010, №2873 від 02.04.2013 та рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради №44 від 12.04.2016.
Із змісту рішення Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Соборній 450» слідує, що ним був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 9548 кв. м на вул. Соборній, 450 в місті Рівному для надання в оренду на десять років Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями, відвівши цю ділянку за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради.
Рішенням Рівненської міської ради №3701 від 29.06.2010 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Соборній, 450 та передачу її в оренду» затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Соборній, 450 Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями (п.1 рішення) та передано Управлінню капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради в оренду на десять років земельну ділянку площею 9 548 кв. м на вул. Соборній, 450 в місті Рівному з числа земель запасу житлової та громадської забудови Рівненської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями із правом укладання договору суборенди (п.2 рішення).

Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №44 від 12.04.2016 вирішено звільнити територію міста Рівного від незаконно встановлених тимчасових споруд шляхом їх демонтажу із зазначенням виду тимчасових спору та переліком їх місцезнаходження.

Таким чином, із змісту рішень Рівненської міської ради №3303 від 11.03.2010, №3701 від 29.06.2010 та рішення Виконавчого комітету Рівненської міської ради №44 від 12.04.2016 слідує, що вони жодним чином не встановлювали, не змінювали, не припиняли (не скасовували) загальні правила регулювання будь-яких однотипних відносин, не були розраховані на довгострокове та неодноразове застосування, тому в розумінні КАС України вони є індивідуальними актами, а не нормативно-правовими актами, та їх оскарження не передбачає обовязковий розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Посилання позивача на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 у справі №817/1050/18, в якій суд дійшов висновку про те, що рішення Рівненської міської ради від 02.04.2013 №2873 є нормативно-правовим актом, суд оцінює критично, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 3 статті 77 КАС України встановлено, що докази суду надають учасники справи.

Аналіз вказаних вище норм права дозволяє прийти до висновку, що наявність або відсутність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема щодо наявності підстав для розгляду справи за правилами спрощеного або позовного провадження, встановлюється судом на підставі поданих учасниками справи доказів, що містяться в матеріалах справи.

Тобто, вирішуючи питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд повинен враховувати докази наявні у справі, а не висновки суду в іншій адміністративній справі.

Разом з тим, ні одночасно з позовною заявою, ні під час апеляційного перегляду ухвали суду від 04.05.2018 у даній справі, ні одночасно з заявою про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, позивачем не було додано до матеріалів справи копію спірного рішення Рівненської міської ради №2873 від 02.04.2013, яким, як слідує із змісту позовної заяви, затверджений Порядок демонтажу незаконно встановлених тимчасових споруд на території міста Рівного.

Також, позивачем не заявлено клопотання про витребування копії вказаного рішення у Рівненської міської ради на підставі ч.1 ст.80 КАС України.

З огляду на вказане суд вважає, що доводи позивача, покладені в основу заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки вони не підтвердженні належними та достатніми доказами, а тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви.

Керуючись статтями 205, 243, 248, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про відкладення судового розгляду адміністративної справи №817/1220/18 відмовити.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про розгляд адміністративної справи №817/1220/18 за правилами загального позовного провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 01 жовтня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.