Справа № 825/529/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2018 року

Київ

справа №825/529/18

адміністративне провадження №К/9901/59192/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Головного управління ДФС у Чернігівській області

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 (суддя - Падій В.В.)

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 у справі (судді - Федотов І.В., Літвіна Н.М., Сорочко Є.О.)

у справі №825/529/18

за позовом Приватного підприємства «Українська аграрна техніка»

до Головного управління ДФС у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Приватне підприємство «Українська аграрна техніка» (далі - Підприємство) звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області (далі - ДФС) від 19.12.2017 та податкової вимоги 24.01.2018.

Позов мотивовано тим, що за наслідками проведеної перевірки ДФС дійшла помилкового висновку про наявність в діяльності Підприємства порушень вимог Податкового Кодексу України, які призвели до неправильного визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість, а також те, що господарські операції позивача з його контрагентом не мали реального характеру. Тому, відповідач не мав підстав для прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення щодо збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.04.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.12.2017 № 0 у частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 2 695 584 грн.;

-визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДФС від 24.01.2018 № 748-17 у частині податкового боргу у сумі 2 695 584 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено;

-стягнуто на користь позивача судовий збір у сумі 40 437, 44 грн.

Не погодившись з судовими рішеннями ДФС звернулась з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити у задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість заявленого адміністративного позову невірно оцінивши при цьому докази, що містяться у матеріалах справи, та обставини справи.

Підприємство у своєму відзиві на касаційну скаргу вважає судові рішення законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, валютного - за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2017 складено акт від 17.11.2017.

В акті викладено висновки контролюючого органу, зокрема, про порушення позивачем: пунктів 198.1., 198.3., 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 2 390 979 грн., у тому числі за березень 2015 року на суму 342 708 грн., за жовтень 2016 року на суму 363 378 грн., за березень 2017 року на суму 1 234 893 грн., за квітень 2017 року на суму 450 000 грн.

На цій підставі відповідачем 19.12.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення № 0, яким збільшено Підприємству суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 2 988 724 грн.

24.01.2018 ДФС винесено податкову вимогу №748-17, в якій зазначено, що станом на 23.01.2018 сума податкового боргу позивача становить 3 574 993, 84 грн. (основний платіж 2 388 904, 86 грн.; штрафні (фінансові) санкції 597 745 грн.; пеня 588 343, 98 грн.).

Спірні правовідносини внормовано приписами Податкового Кодексу України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, в редакціях, що діяли на час їх виникнення.

З огляду на приписи статей 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», статей 14, 44, 185, 188, 198, 201 Податкового Кодексу України господарські операції для визначення податкових зобов'язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень, водночас суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Здійснивши системний аналіз залучених до справи доказів та правильно застосувавши під час розгляду справи норми матеріального та процесуального права, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо обґрунтованості заявленого адміністративного позову, оскільки висновки ДФС щодо порушення Товариством вимог податкового законодавства та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» спростовано під час розгляду справи.

Так, залученими до матеріалів справи доказами належним чином підтверджено реальність виконання укладеного між позивачем та ТОВ «Классен-Промпостач» договору підряду від 03.04.2017, фактичне отримання позивачем продукції обумовленої укладеним з ТОВ «Страбат Україна» договором поставки від 24.10.2016 року, а також її використання у своїй господарській діяльності.

Натомість, в порушення приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами протилежного.

Судами попередніх інстанцій надано належну оцінку всім доводам та запереченням сторін та зроблено правильний висновок щодо відсутності належних та допустимих доказів, які підтверджують правильність викладеного в акті перевірки від 17.11.2017 висновку про порушення позивачем вимог Податкового Кодексу України при визначенні податкових зобов'язань за наслідками своєї господарської діяльності.

Касаційна скарга ДФС не спростовує правильність доводів, якими мотивовані судові рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судами доказів та не дає підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Гончарова

І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова