Справа № 810/2202/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року № 810/2202/18

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю: представника позивача - ОСОБА_1 та представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Київсервісмонтаж" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київський області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ПП "Київсервісмонтаж" з позовом до ГУ ДФС у Київській області в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми Р № від 23.04.2018 року, відповідно до яког Відповідачем визначено порушення, а саме заниження податку на додану вартість в сумі 46760,00 грн. в тому числі за березень 2017 року в сумі 46760,00 грн., а також застосовано штрафні санкції у розмірі 25% від визначеної суми порушення, що складає 11690,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 відкрито провадження про справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення ПП «Київсервісмонтаж» вимог податкового законодавства не відповідають дійсності та не підтверджуються відповідними доказами.

Вважає, що висновки відповідача про порушення ПП «КИЇВСЕРВІСМОНАЖ» податкового законодавства по суті грунтуються на наявності податкової інформації, щодо того, що ТОВ «Буд-інженерія» нібито, за припущенням податкового органу не могло здійснити поставку товару, визначеного договором, оскільки по податковій базі не відслідковується його попереднє придбання, а також вказана операція не супроводжується товарно - транспортними накладними.

Зазначає, що за чинними нормами права будь-яка відповідальність, у т.ч. цивільна, податкова, фінансова носить індивідуальний характер і стосується лише винної особи, через що на ПП «КИЇВСЕРВІСМОНАЖ» не може бути покладено відповідальність за невиконання або неналежне виконання контрагентами обов'язків зі своєчасності, правильності ведення бухгалтерського і податкового обліку та звітності.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з урахуванням вимог чинного законодавства, оскільки відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Звертав увагу суду, що задекларований ПП «КИЇВСЕРВІСМОНТАЖ» податковий кредит з придбання мотор-редукторів, редукторів у ТОВ «БУД-ІНЖЕНЕРІЯ» по ланцюгу постачання сформований неправомірно та проведеною перевіркою не підтверджується на загальну суму ПДВ за березень 2017 року 46760,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавав відповідь на відзив. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Київсервісмонтаж» () зареєстровано Володарським районним управлінням юстиції від 03.08.2008 №0022734.

Позивача взято на облік в органах державної податкової служби від 07.08.2008 №114424. Перебуває на обліку Володарського відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

У період з 26.03.2018 по 30.03.201 посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області на підставі на підставі пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України та наказу ГУ ДФС у Київській області від 23.03.2018 року №606 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Київсервісмонтаж» (), з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «БУД-ІНЖЕНЕРІЯ» () за період з 01.03.2017 по 31.03.2017.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено ОСОБА_1 від 06.04.2018 №261/10-36-14-11/36038938 (далі - ОСОБА_1 перевірки), у якому зафіксовані порушення позивача вимог податкового законодавства, а саме п. 198.1, п. 198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість в сумі 46760,00 грн., в тому числі за березень 2017 року в сумі 46760,00 грн.

На підставі висновків ОСОБА_1 перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення № від 23.04.2018.

Позивач, не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № від 23.04.2018 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати його.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню суд зазначає наступне.

Відповідно пп. 14.1.181. п.14.1.ст.14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду. Згідно із п. 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із п. 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПП «КИЇВСЕРВІСМОНАЖ» та ТОВ «Буд-інженерія» було укладено Договір поставки від 01.03.2017 № 01/03/17, відповідно до якого, ТОВ «Буд-інженерія» взяло на себе зобовязання здійснити поставку продукції визначеної договором, та провести її доставку на склад ПП «КИЇВСЕРВІСМОНАЖ», а останнє взяло на себе зобовязання оплатити поставлену продукцію.

Судом встановлено, що обидві сторони договору виконали взяті на себе зобовязання в повному обсязі.

ТОВ «Буд-інженерія» під час здійснення поставки товару надало ПП «КИЇВСЕРВІСМОНАЖ» необхідну супровідну документацію на товар, що підтверджувало якість товару.

Після отримання товару, ПП «КИЇВСЕРВІСМОНАЖ» здійснило його подальшу реалізацію серед своїх контрагентів.

Під час перевірки відповідачу було представлено розрахункові документи, видаткову накладну та податкову накладну, яку було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Натомість в ОСОБА_1 перевірки не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності ПП «КИЇВСЕРВІСМОНАЖ», незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов'язаність операцій з господарською діяльністю ПП «КИЇВСЕРВІСМОНАЖ», а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Слід зазначити, що ні ПК України, ні інші законодавчі акти з питань оподаткування, не ставлять право товариства на податковий кредит в залежність від дотримання вимог податкового та іншого законодавства іншими суб'єктами господарювання.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом України у справах № 21-3197а15, № 21- 1388а15, № 21-1654а15, зазначено, що інформація, зібрана відповідно до Податкового Кодексу України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Судом встановлено, що зустрічна перевірка ТОВ «Буд-інженерія» з даного питання не проводилась.

Виходячи з зазначеного, а також беручи до уваги принципи податкового законодавства, закріплені в статті 4 ПК України, є підстави для розуміння того, що податкова інформація по контрагенту платника податку, розміщена в АІС «Податковий облік» щодо відносин з іншими контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, зібрана іншим податковим органом, не може мати безпосереднього впливу (в тому числі і негативного) та зв'язку з його господарськими відносинами з платником податку, оскільки така інформація з АІС «Податковий Блок» за своїми юридичними наслідками не може бути одночасно такою, що безпосередньо не порушує права чи інтереси платника податків і одночасно такою, що може бути використана податковим органом в якості доказу на підтвердження безтоварності (фіктивності) господарських операцій платника податків.

Крім того, підприємство не може нести відповідальність за порушення своїм контрагентом правил звітування про наявність основних фондів та/чи трудових ресурсів.

Даний висновок узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, висловленою, зокрема, у рішенні від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», згідно з яким якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь - яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Щодо наявного кримінального провадження №0000154, за яким було накладено арешт на рахунки ТОВ «Буд-Індустрія», що на думку відповідача, є підставою для складення висновку суд зазначає наступне.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі 335/7289/17 (провадження 1- кс/335/4933/2017) від 04 серпня 2017 року арешт з рахунку ТОВ «Буд-Індустрія» знятий. При цьому директор ТОВ «Буд-Індустрія» був присутній в судовому засіданні особисто. Ця ухвала оскаржена не була і набрала законної сили.

Судом встановлено, що з серпня 2017 року ТОВ «Буд-Індустрія» більше не є фігурантом вказаного провадження. Органи досудового слідства не мають претензій до директора ТОВ «Буд-Індустрія».

Щодо відсутності товарно-транспортних накладних, що на думку відповідача є свідченням безтоварності господарської операції, суд зазначає наступне.

Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, та за своїм змістом підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, а не факт придбання товару. А неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Така ж правова позиція висловлена і Міністерством доходів і зборів України в листі від 19 вересня 2013 року № 11569/6/99-99-22-01-03-15/1128 (Вищий адміністративний суд України від 21 березня 2017 р. у справі № К/800/14009/15, від 14 березня 2017 р. у справі № К/800/26970/15, від 14 березня 2017 р. у справі № К/800/463/17).

Слід зазначити, що реальність проведених з боку позивача операцій підтверджується покупцями позивача, які надали письмові підтвердження з доданням документів. Таким чином, існує безперервний ланцюг постачання товару (мотор-редукторів) в частині операцій, які проводились позивачем.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області форми Р № від 23.04.2018 року є таким, що винесено з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київський області № НОМЕР_1 від 23.04.2018.

3. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. на користь Приватного підприємства "Київсервісмонтаж" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Київський області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 05 жовтня 2018 р.