Справа № 607/16338/18
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2018 Справа №607/16338/18

03 жовтня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

при секретарі судового засідання Бойко І.В.

з участю ОСОБА_1,

представника відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Тернопільській області Підгрушної Юлії Андріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Тернопільській області Підгрушної Юлії Андріївни про скасування постанови серії ЕАВ № 532377 від 12 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 12 серпня 2018 року поліцейським управління патрульної поліції в Тернопільській області Підгрушною Ю.А. була винесена постанова серії ЕАВ № 532377 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Зокрема, їй ставиться у винну те, що 12 серпня 2018 року о 14 год. 36 хв. в м.Тернополі по вул.Тролейбусна, 14 вона керуючи транспортним засобом перетнула подвійну лінію суцільної розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають 4 і більше смуг руху, чим порушила п.34.1.3 ПДР України.

З даною постановою не згідна, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами. Вказала, що 12 серпня 2018 року близько 14 год. 29 хв., вона керуючи транспортним засобом здійснила виїзд із території автозаправної станції ТМ «Shell», що за адресою вул.Ст.Будного, 36А м. Тернопіль на проїзну частину вул.Ст.Будного в напрямку перехрестя із вул.Лучаківського, виконуючи вимогу наказного дорожнього знаку 4.6 «Рух праворуч та ліворуч» ПДР України, який встановлений на виїзді із території вищевказаної заправки. Виконала маневр повороту наліво, перетнула подвійну суцільну розмітку та зайняла ліву смугу руху проїзної частини вул.Ст.Будного в напрямку до перехрестя вул.Лучаківського, оскільки згідно п.8.2 ПДР України, дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою. Відтак, в даній дорожній ситуації вона не вбачає порушення нею ПДР України.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву. Вказав, що позов не визнає та просить відмовити у задоволенні. Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується обставинами викладеними у постанові, згідно яких позивач перетнула подвійну суцільну розмітку, чим порушила вимоги п.34.1.3 ПДР України.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кондрат Л.Р. позов заперечила, з підстав викладених у відзиві.

Судом встановлено, що 12 серпня 2018 року поліцейським УПП в Тернопільській області Підгрушною Ю.А. винесена постанова серії ЕАВ № 532377 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 12 серпня 2018 року о 14 год. 36 хв. в м.Тернополі по вул.Тролейбусна, 14 позивачка, керуючи транспортним засобом перетнула подвійну лінію суцільної розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають 4 і більше смуг руху, чим порушила п.34.1.3 ПДР України.

Позивач заперечила обставини викладені у постанові. Пояснила, що виїжджала з території заправки, повернула ліворуч, виконавши вимоги встановленого дорожнього знаку 4.6 «Рух праворуч або ліворуч», оскільки згідно п. 8.2 ПДР України дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою.

На підтвердження власних доводів, позивач надала суду фотознімки із спірної ділянки дороги. Згідно яких встановлено, що при виїзді із території автозаправної станції ТМ «Shell» встановлено дорожній знак 4.6 «Рух праворуч або ліворуч».

Відповідач подав відзив на позов. Вказав, що вина позивача доведена обставинами викладеними в оскаржуваній постанові.

Будь-які інші докази на підтвердження обставин викладених у постанові та спростування тверджень позивача відповідач суду не надав.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність, у тому числі, за порушення розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до вимог Розділу 34, горизонтальна розмітка 1.3 ПДР України поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Лінію 1.3 перетинати забороняється.

Згідно з вимогами п. 8.2 ПДР України дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Наказовий дорожній знак 4.6 «Рух праворуч або ліворуч» дозволяє рух лише праворуч або ліворуч.

Позивач стверджує, що не порушувала розмітку 1.3. проїзної частини дороги, а виконувала вимоги дорожнього знаку 4.6 «Рух праворуч або ліворуч», який встановлено на виїзді із території автозаправної станції ТМ «Shell» на проїзну частину вул.Ст.Будного - в напрямку руху до перехрестя із вул.Бережанською, що підтверджується фототаблицями долученими до позовної заяви.

При цьому, позивачка дотримувалась вимог п. 8.2 ПДР України, дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач будь-яких доказів на спростування тверджень позивача та підтвердження обставин викладених у постанові не надав. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, достатні та достовірні докази, які б підтвердили факт порушення позивачем Правил дорожнього руху.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд приходить до висновку, що постанова підлягає до скасування, як така, що винесена без повного з'ясування обставин справи.

В силу вимог ч. 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому позов підлягає до задоволення, шляхом скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 12 серпня 2018 року, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) до поліцейського Управління патрульної поліції в Тернопільській області Підгрушної Юлії Андріївни (вул. Котляревського, 24 м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим від 12 серпня 2018 року задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 532377 від 12 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 03 жовтня 2018 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька