Справа № 520/11069/18
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/451/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.І.

За участю представника позивача Дідоренко А.О.

Розглянув у відкритому судовому засідання справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом

Центрального об'єднаного управляння Пенсійного фонду України в м.Одесі до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними і скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору і витрат на виконавче провадження,

ВСТАНОВИВ:

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі в серпні місяці 2018 року звернулось до суду з вимогами ухвалити рішення про визнання неправомірною і скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19.06.2018 року про стягнення виконавчого збору в сумі 14892 грн і постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 122,8 грн за виконавчим провадженням №56096453, стверджуючи, що постанови головного державного виконавця не відповідають вимогам закону і дійсним обставинам по справі. В позові викладена вимога про зупинення стягнення за постановами державного виконавця про виконавчий збір і витрат на виконавче провадження. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що вимоги підтримує в частині визнання постанов державного виконавця протиправними та їх скасування.

Представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області до суду не з'явився, про час слухання справи сповіщений, причини неявки суду не повідомив, 02.10 .2018 року надав відзив на позов.

Суд вивчив матеріали справи і встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 у справі № 520/14056/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Суд визнав дії управління щодо відмови у перерахунку ОСОБА_2, як судді у відставці щомісячного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення протиправними і зобов'язав управління (яке є правонаступником УПФ України у Приморському районі м. Одеси) здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_2, як судді у відставці, з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням щомісячного грошового утримання, а саме з 22.12.2016.

Розпорядженням від 28.03.2018 № 843490 здійснено перерахунок щомісячного грошового утримання ОСОБА_2, як судді у відставці та нараховані відповідні суми за рішенням суду. Сума заборгованості за рішенням суду виплачена пенсіонеру 14.05.2018 року.

03.04.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Щегловою Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №520/14056/17, виданого 23.03.2018 року Київським райсудом м.Одеси. Постанова державного виконавця до управління пенсійного фонду надійшла 11.04.2018 року. В постанові зазначено, що управління зобов'язано протягом 10 днів здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_2, як судді у відставці, з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням щомісячного грошового утримання, а саме з 22.12.2016.

Листом від 16.04.2018 за №1400/06 управління надало до виконавчої служби довідку про здійснення нарахування ОСОБА_2 на виконання рішення суду з усіма документами, які підтверджують виконання рішення суду. Окремо листом від 15.05.2018 № за 1785/06 управління повідомило ДВС про дату виплати пенсії пенсіонеру.

19.06.2018 року головний державний виконавець Щеглова Є.В. відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області виносить постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.9 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» і 19.06.2018 року державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 14892 грн і постанову про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 122,8 грн

Позивач доводить, що управлінням пенсійного фонду не порушено строки виконання рішення суду, вина управління відсутня, що стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження з головного управління є безпідставним та призведе до збитків державного бюджету.

Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, не визнаючи позовні вимоги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, стверджував, що державний виконавець при винесенні постанов про стягнення виконавчого збору і про стягнення витрат виконавчого провадження з боржника діяв у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» і в межах своїх повноважень. При цьому, як у відзиві так і у додатках до відзиву на позов, виконавча служба надавала пояснення про виконавче провадження щодо стягувача ОСОБА_4.

Дослідивши надані сторонами письмові докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов Центрального об'єднаного управління ПФУ в м.Одесі підлягає задоволенню з наступних підстав:

Постанова Київського районного суду м. Одеси від від 06.12.2017 у справі № 520/14056/17 є рішенням немайнового характеру, оскільки боржника зобов'язано вчинити певні дії. Порядок виконання таких рішень передбачений розділом VIII Закону «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.6 ст.26 Закону за рішеннями немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню). Відповідно до ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» від 09.07.2003 Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відповідно до Договору № 33 від 16.09.2009 укладеного між управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та ВАТ "Державний ощадний банк України" , управління Фонду щомісячно в термін до 1 числа місяця, за який виплачується пенсія, подає до Банку списки на зарахування пенсій на поточні рахунки та описи до них (абзац другий параграфу першого статті третьої розділу другого Договору); забезпечує перерахування коштів на виплату коштів на виплату пенсій та допомоги на рахунки установ Банку (абзац 4 параграфу першого стаття третьої розділу другого Договору).

Поряд із цим, управлінням Фонду у м.Одесі до Пенсійного фонду України направляються дані про потребу в коштах на виплату пенсій та грошової допомоги. Тобто, діючим пенсійним законодавством визначено певний порядок перерахунку і виплати пенсійних виплат.

Судом встановлено, що управлінням пенсійного фонду 28.03.2018 року на виконання судового рішення було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2, як судді у відставці. Після отримання від Пенсійного Фонду України коштів на виплату перерахованої пенсії, управління фонду в травні 2018 року виплатило ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання у новому розмірі і з донарахованими сумами. Таким чином, рішення суду було добровільно виконано управлінням пенсійного фонду у порядку і строки визначені законом.

Згідно із пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору та витрат з боржника. Виконавчий збір та витрати стягуються на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в розглядуваному випадку не вчинялися.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені Законом. (Дані заходи викладені у ст..64-67 Закону).

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є:

1) фактичне виконання судового рішення;

2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Витрати виконавчого провадження - це витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень.

Під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. Так, якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходи примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець після надсилання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.

Положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішень та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

У даному випадку державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону. Більш того, постанова Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 року у справі № 520/14056/17 може бути виконана лише боржником - управлінням, державний виконавець взагалі не в змозі без участі боржника в примусовому порядку виконати дане рішення, тому праві підставі для винесення постанов про стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні.

Керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд

В и р і ш и в:

Позов Центрального об'єднаного управляння Пенсійного фонду України в м.Одесі до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними і скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору і витрат на виконавче провадження задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Є.В. від 19.06.2018 року про стягнення виконавчого збору в сумі 14892 і витрат на виконавче провадження у розмірі 122,8 грн за виконавчим провадженням №56096453.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.