Справа № 820/648/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2018 року

Київ

справа №820/648/18

адміністративне провадження №К/9901/52427/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

суддя-доповідач - Бевзенка В.М.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 820/648/18

за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (прийняте суддею Горшковою О.О.) від 10.04.2018 року й постанову Харківського апеляційного адміністративного суду (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Макаренко Я.М., суддів: Бартош Н.С., Мінаєвої О.М.) від 17 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

ОСОБА_2 зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 (далі - Позивач, Скаржник) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (далі - Відповідач), в якому просив:

1.1. визнати бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, яка полягає у неперерахуванні та невиплаті судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 суддівської винагороди з 01 січня 2018 року з розрахунку посадового окладу 37230 (тридцять сім тисяч двісті тридцять) гривень - протиправною;

1.2. зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області з 01 січня 2018 року перерахувати та виплачувати судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 суддівську винагороду з розрахунку посадового окладу 37230 (тридцять сім тисяч двісті тридцять) гривень;

1.3. про розгляд цієї адміністративної справи за відсутності позивача.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що частина 3 статті 133 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні.

3. На переконання Позивача з 01 січня 2018 року розмір посадового окладу судді місцевого суду до проходження кваліфікаційного оцінювання дорівнює 37230 гривні з розрахунку 10 мінімальних заробітних плат помножити на 3723 гривень. Як свідчить розрахунковий лист за січень 2018 року та фактично отримана ОСОБА_2 суддівська винагорода за січень 2018 року, його посадовий оклад як судді місцевого суду, вирахуваний у розмірі 16000 гривень, що є меншим ніж встановлено нормами законів «Про судоустрій і статус суддів» й «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та порушує права Позивача на отримання законного розміру суддівської винагороди.

4. Таким чином, Позивач вважає бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області у перерахунку та виплаті йому суддівської винагороди з розрахунку посадового окладу у розмірі 10 мінімальних заробітних плат протиправною.

ОСОБА_2 зміст рішення суду першої інстанції

5. 10 квітня 2018 року Харківський окружний адміністративний суд постановив:

5.1. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити;

6. Рішення суду першої інстанції мотивоване, зокрема, тим, що пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII установлено, щ о мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

7. Харківський окружний адміністративний суд вважав, що територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області при виплаті ОСОБА_2 суддівської винагороди, виходячи з посадового окладу у розмірі 16 000, 00 гривень, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України та законами України.

ОСОБА_2 зміст рішення суду апеляційної інстанції

8. 17 травня 2018 року Харківський апеляційний адміністративний суд постановив:

8.1. апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення;

8.2. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 по справі № 820/648/18 залишити без змін.

9. Харківський апеляційний адміністративний суд мотивував своє рішення, зокрема, тим, що згідно пунктів 22, 23 Розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

10. Також Харківський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI. ОСОБА_2 кваліфікаційне оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді) не проходив, а тому за приписами зазначених норм, суддівська винагорода йому має нараховуватися відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI.

ОСОБА_2 зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

11. ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, у якій просить:

11.1. скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 у справі № 820/648/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії повністю і ухвалити нове рішення про задоволення цього позову.

12. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 Територіальне управління Державної судової адміністрації у Харківській області висловилося, що правові підстави для перерахунку та виплати суддівської винагороди з розрахунку посадового окладу 32000,00 гривень Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області - відсутні. Дії територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо відмови у перерахуванні та виплати суддівської винагороди з розрахунку посадового окладу 32000,00 гривень - відповідають вимогам чинного законодавства.

13. Територіальне управління Державної судової адміністрації у Харківській області просить:

13.1. відмовити у задоволенні вимог касаційної скарги ОСОБА_2 та залишити рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін;

13.1. розглядати справу за участю представника територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області.

РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

14. Ухвалою Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 11.06.2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 року й постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2018 року та встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 27 червня 2018 року.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

15. Аргументи ОСОБА_2, який подав касаційну скаргу:

15.1. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII не може регулювати розмір винагороди судді, оскільки цей Закон не є Законом про судоустрій і це безпосередньо забороняє ст. 130 Конституції України;

15.2. відмовляючи в задоволенні позову, Харківський окружний адміністративний суд та переглядаючи судове рішення в апеляційному порядку, Харківський апеляційний адміністративний суд неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права;

15.3. розмір винагороди судді, до складу якої входить і посадовий оклад судді, встановлюється винятково законом про судоустрій, а до проходження кваліфікаційного оцінювання суддею, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, і не може встановлюватися ніяким іншим законом, зокрема і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII;

15.4. відповідно до ч. 3 ст. 95 Кодексу законів про працю України, розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до статей 9 і 10 Закону України «Про оплату праці» та не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

15.5. Верховний Суд не викладав у своїх постановах висновок щодо правильного застосування норми права, порушеного у касаційній скарзі, оскільки не перевіряв довід, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції та залишаючи в силі рішення, суд апеляційної інстанції, суди незаконно застосовували до спірних правовідносин пункт 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII ще і через те, що внесені цією правовою нормою зміни розміру мінімальної заробітної плати без внесення змін до закону про Державний бюджет України на відповідний рік, не є чинними.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

16. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 02.01.2002 року по теперішній час працює на посаді суді в Московському районному суді міста Харкова, інформація щодо проходження суддею ОСОБА_2 кваліфікованого оцінювання від Вищої кваліфікаційної комісії суддів України до суду не надходило, що підтверджується довідкою Московського районного суду міста Харкова від 05.01.2018 року № 02-19/3/2018.

17. Згідно розрахункового листа за січень 2018 року позивачу виплачувалася суддівська винагорода з розрахунку посадового окладу судді місцевого суду (16000,00 гривень).

18. Позивач вважає бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області у перерахунку та виплаті йому суддівської винагороди з розрахунку посадового окладу у розмірі 10 мінімальних заробітних плат протиправною.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

19. Конституція України, із змінами внесеними згідно № 1401-VIII від 02.06.2016

19.1. Стаття 6. Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

19.2. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19.3. Частина друга статті 130. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

20. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, із змінами внесеними згідно із Законом № 911-VIII від 24.12.2015

20.1. Частина третя статті 133. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

21. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, із змінами внесеними згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017

21.1. Частина перша статті 135. Суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

21.2. Пункт 23 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення». До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

22. Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» 7 грудня 2017 року № 2246-VIII

22.1. Стаття 8. Установити у 2018 році мінімальну заробітну плату:

у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні.

23. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII

23.1. Пункт 3 II. «Прикінцеві та перехідні положення». Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується, як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

24. Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII

24.1. Стаття 7. Установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

…

працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Суд виходить з таких міркувань.

26. Відповідно до принципів заснованості на законі, законності, передбачених ст.ст. 6, 19 Конституції України, відповідач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України зобов'язане діяти винятково на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суддівська винагорода регулюється Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII. До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI.

27. Отже суддівська винагорода для суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, має розраховуватися на підставі приписів ч. 2 ст. 130 Конституції України, ч. 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, пункту 23 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, пункту 3 ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, .

28. Як передбачено ч. 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (тобто нормою, на підставі якої має визначатися розмір посадового окладу Позивача) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. Як бачимо, ця норма відсилає до норм іншого нормативного акту, яким власне й визначено розмір мінімальної заробітної плати. У нашому випадку такими нормативними актами є Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII й Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII.

29. Суд наголошує, що лише у сукупності ці закони урегульовують розмір посадового окладу судді місцевого суду. Очевидно, що лише бланкетних норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII» й Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI для визначення розміру посадового окладу судді місцевого суду - недостатньо.

30. Відповідно до п. 3 II. «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

31. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

32. Як вважає Позивач, з 01 січня 2018 року розмір посадового окладу судді місцевого суду до проходження кваліфікаційного оцінювання має бути 37230 гривні з розрахунку 10 мінімальних заробітних плат помножити на 3723 гривень. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивач посилається на статтю 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», у якій передбачено, що з 01 січня 2018 року мінімальну заробітна плата дорівнює 3723 гривні.

33. Отже, хоча законодавець і закріпив два розміри мінімальної заробітної плати (1600 і 3723 гривень), однак, заборонивши використовувати для розрахунку посадового окладу 3723 гривні (мінімальна заробітна плата, яка після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII не застосовується, як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат), натомість передбачив обов'язок розраховувати розмір цього окладу (суддівської винагороди), виходячи із 1600 гривень.

34. Відповідно, Територіальне управління Державної судової адміністрації України, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

35. Виходячи із такого правового регулювання посадового окладу судді місцевого суду, законодавчого обмеження мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, Суд не може погодитися із твердженням ОСОБА_2, що з 01 січня 2018 року розмір посадового окладу судді місцевого суду до проходження кваліфікаційного оцінювання дорівнює 37230 гривні з розрахунку 10 мінімальних заробітних плат помножити на 3723 гривень.

36. Зважаючи на аналіз та зміст законодавства, яким урегульовано розмір посадового окладу судді місцевого суду (п.п. 27-33 Постанови), на спірні правовідносини про проходження публічної служби суддею, Суд звертає увагу, що посилання ОСОБА_2 на норми Кодексу законів про працю України, норми Закону України «Про оплату праці» щодо встановлення розміру мінімальної заробітної плати, - слід сприймати критично, оскільки згідно приписів Конституції України (ст. 130), Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII й Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI для визначення розміру посадового окладу судді місцевого суду має застосовуватися спеціальне законодавство - законодавство про судоустрій.

37. Приписами цього ж таки законодавства (законодавства про судоустрій) для розрахунку розміру посадового окладу судді місцевого суду зобов'язано застосовувати мінімальну заробітну плату у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, тобто - 1600 гривень.

38. Розмір посадового окладу ОСОБА_2 (розмір суддівської винагороди) розрахований, виходячи із приписів - Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII. Розмір посадового окладу судді в адміністративній справі Позивача не був встановлений Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, як він про це вказує у своїй касаційній скарзі; норми цього Закону лише доповнюють правове регулювання посадового окладу судді місцевого суду законом про судоустрій.

39. Тому Суд погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про відповідність дій Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо обчислення і виплати суддівської винагороди з розрахунку посадового окладу 1600 гривень принципу законності, передбаченого ст.ст. 6, 19 Конституції України, приписам законів про судоустрій щодо визначення розміру винагороди судді.

40. Враховуючи наведений аналіз фактичних обставин адміністративної справи, змісту правового регулювання, Суд не встановив неправильного застосування або порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні рішення Харківським окружним адміністративним судом, прийнятті постанови Харківським апеляційним адміністративним судом. Суд погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

41. Доводи касаційної скарги висновків суду першої й апеляційної інстанцій не спростовують і полягають у повторній оцінці положень законодавства й встановлених судами обставин.

42. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

43. Приписами частини першої статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

44. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

45. З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень - відсутні.

46. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 року й постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2018 року - залишити без задоволення.

2. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 року й постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у адміністративній справі № 820/648/18 за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М.Бевзенко

Судді О.В.Білоус

Т.Г.Стрелець