Справа № 1840/2610/18
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2018 р. Справа № 1840/2610/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1І.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення ОСОБА_1, з 01.05.2018 року нарахування і виплати пенсії;
- зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити ОСОБА_1, з 01.05.2018 року нарахування та виплату пенсії, а також сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач є пенсіонером та перебуває на обліку в Сумському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області. З 01.05.2017 року їй припинено виплату пенсії. Позивач вважає такі дії протиправними та такими, що порушує її конституційні права.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13.07.2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 13.07.2018 року зупинено провадження у даній справі до набрання чинності судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 805/402/18 (Пз/9901/20/18).
26.07.2018 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якій проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що позивач перебувала на обліку в управлінні та отримувала пенсію по 23.06.2017 р., як внутрішньо переміщена особа з Луганської області. З червня 2018 року управлінням на підставі рішення Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам припинено виплату пенсії позивачу. Також звернув увагу на те, що рішення про припинення виплати пенсії та про відновлення виплати пенсії приймає Комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (а.с. 21-22).
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року поновлено провадження у справі.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Сумському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області (а.с. 11 (зворотній бік).
Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Сумської міської ради від 03.12.2014 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с. 11).
16.05.2018 р. до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради направлений запит на отримання інформації для здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем фактичного проживання/перебування ОСОБА_1
Рішенням Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 31.05.2018 р. № 22 підтверджено місце фактичного проживання позивача.

На підставі даного рішення Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам ухвалено поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з місяця звернення, тобто з 01.05.2018 р.

Проте, 27.06.2018 р. рішенням Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виконавчого комітету Сумської міської ради було ухвалено припинити ОСОБА_1 всі види соціальних виплат відповідно до підпункту 4 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 у зв'язку зі скасуванням довідки з 23.06.2018 року (а.с. 14).

Рішенням Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 03.07.2018 року № 817633 припинено з 23.06.2018 року виплату пенсії ОСОБА_1 у зв'язку зі скасуванням дії довідки (витяг № 26) рішення Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 27.06.2018 року (а.с. 23).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною третьою статті 4 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже нормативно-правовим актом, яким, зокрема, визначено підстави припинення пенсійних виплат, є Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, можуть застосовуватися за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

З матеріалів справи суд вбачає, що виплату пенсії позивача було призупинено з 01.05.2018 року органом Пенсійного фонду до отримання результатів додаткової перевірки щодо фактичного проживання/перебування особи та рішенням Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 03.07.2018 року № 817633 припинено виплату пенсії з 23.06.2018 року на підставі рішення Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, у зв'язку зі скасуванням 23.06.2017 року довідки внутрішньо переміщеної особи (а.с. 13).

Вказана підстава для припинення виплати пенсії не передбачена статтею 49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тому суд зазначає, що скасування довідки внутрішньо переміщеної особи, не є підставою для припинення виплати пенсії.

Крім того, відповідно до частини другої статті 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного суду від 31 липня 2018 року року по справі № 243/7068/17.

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та скасувати рішення Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 03.07.2018 року № 817633.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, 40009, ) від 03.07.2018 року № 817633.

Визнати протиправними дії Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, 40009, ) щодо припинення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 40034, РНОКПП НОМЕР_2) з 01.05.2018 року нарахування і виплати пенсії.

Зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (вул. Степана Бандери, буд. 43, м. Суми, 40009, ) поновити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 40034, РНОКПП НОМЕР_2) з 01.05.2018 року нарахування та виплату пенсії.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек