Справа № 1640/2574/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2574/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Назаренко О.Й.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розслідування нещасного випадку, військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розслідування нещасного випадку про визнання протиправними та скасування п.п. 1, 2 висновку Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розслідування нещасного випадку, що оформлені актом службового розслідування від 25.06.2018; визнання протиправними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо затвердження висновків; визнання протиправним та скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.06.2018 № 278 "Про результати розслідування госпіталізації військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 "; зобов`язання Комісії Полтавського обласного військового комісаріату з розслідування нещасного випадку скласти акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно з додатком 4 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за № 169/5360; зобов`язання військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 видати наказ відповідно до пункту 18 розділу ІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України та скласти довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 08 червня 2018 року перебуваючи на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок різкого підвищення артеріального тиску втратив свідомість, упавши на підлогу. При падінні отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку та був госпіталізований до Хорольської ЦРЛ для надання невідкладної допомоги та встановлення діагнозу. Фахівцями Хорольської ЦРЛ встановлено діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій грудної клітини». 21 червня 2018 року військово-лікарською комісією (ВЛК) в/ч НОМЕР_1 проведено медичний огляд, за результатами якого видано довідку № 484 від 21 червня 2018 року, згідно якої діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після ішемічного церебрального судинного кризу (08.06.2018) ускладненого закритою черепно-мозковою травмою, струсом головного мозку у вигляді не різко вираженого астено-вегетативного синдрому, фаза клініко-функціонального відновлення; Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Ігноруючи вище зазначене, комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 з розслідування нещасного випадку у Акті службового розслідування від 25 червня 2018 року, затвердженому Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , зробила наступні висновки: вважати діагноз зазначений у відповідних медичних документах, а саме: «ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітини», отриманим під час падіння 08.06.2018 у службовому кабінеті майором ОСОБА_1 - не має підстав. Позивач, вважає, що відповідачами в порушення Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України та Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, протиправно не складено акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 та не видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Підставою для відмови у складанні акту НВ-3 та видачі відповідної довідки являється відсутність причинного зв`язку захворювання та проходженням військової служби. Вказане твердження, на думку позивача, повністю спростовується довідкою № 484 від 21 червня 2018 року військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 , яка за формою повністю відповідає додатку 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що з метою визначення обставин та причин, що призвели до отримання травми майором ОСОБА_1 на підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.06.2018 № 264 проведено розслідування нещасного випадку в порядку, встановленому Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України. На підставі всіх досліджених обставин комісія зробила висновок, що ОСОБА_1 особисто порушив Правила безпечної роботи з інструментами та пристроями і враховуючи, що очевидці падіння відсутні, в поясненнях свідків, які були підлеглими постраждалого, є суперечності, первинні записи в медичні документації здійснені зі слів ОСОБА_1 без огляду фахівця-невропатолога, під питанням, відсутні наявні тілесні ушкодження при огляді лікарем ОСОБА_3 , а тому вважати, що мав місце факт падіння відсутні. Травма могла бути отримана за інших обставин, не під час служби. За результатами розслідування складений акт службового розслідування та виданий наказ військового комісара від 25.06.2018 № 278 у відповідності із вимогами чинного законодавства, у зв`язку із чим просив відмовити в задоволенні позову /а.с. 27-28/.

25.09.2018 відповідачем військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 подано відзив на позов, у якому зазначив, що розслідування проведено об`єктивно, наказ виданий відповідно до законодавства /а.с. 95-96/.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені частково, враховуючи таке.

Судом встановлено, що військовий комісар Хорольської ЦРЛ майор ОСОБА_1 08 червня 2018 року перебуваючи на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок різкого підвищення артеріального тиску втратив свідомість, упавши на підлогу, та був госпіталізований до Хорольської ЦРЛ для надання невідкладної допомоги та встановлення діагнозу.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.06.2018 № 264 призначено проведення розслідування нещасного випадку, з метою визначення обставин та причин, що призвели до отримання травми військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_1 , керуючись вимогам п. 1.5, 2.3 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України /а.с. 36/.

За результатами розслідування нещасного випадку складено акт службового розслідування, затверджений військовим комісаром Полтавського обласного військового комісара 25.06.2018 /а.с. 29-31/.

При проведенні розслідування встановлено, що ОСОБА_1 08.06.2018 був доставлений із ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому проходив військову службу на посаді військового комісара, до Хорольської ЦРЛ автомобілем швидкої медичної допомоги з діагнозом «гіпертонічний криз неускладнений». Потім був госпіталізований з діагнозом «ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітини". Постраждалий пояснив, що травму отримав у обідню перерву близько 13 год. 15 хв. унаслідок падіння зі стрем`янки, на яку став, щоб дістати документи із шафи в службовому кабінеті. Безпосередніх очевидців падіння не встановлено. Військовослужбовці військового комісаріату ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які знаходились в інших службових приміщеннях комісаріату і прибігли до кабінету військового комісара, почувши гуркіт, викликали медичну допомогу. На час розслідування місце падіння було прибрано. Тому комісія провела відтворення обстановки і обставин події. При цьому в поясненнях раніше опитаних свідків виявились розбіжності щодо порядку знаходження документів на підлозі, що викликало сумнів в їх достовірності. Також розслідуванням установлено, що документи, які діставав ОСОБА_1 зі стрем`янки, лежали на шафі на висоті лише 210 см від підлоги. Стрем`янка на обліку в військовому комісаріаті не перебуває і звідки вона була принесена невідомо. При її використанні постраждалий порушив Правила безпечної роботи з інструментами та пристроями. На підставі всіх досліджених обставин комісія зробила висновок, що ОСОБА_1 особисто порушив Правила безпечної роботи з інструментами та пристроями і враховуючи, що очевидці падіння відсутні, в поясненнях свідків, які були підлеглими постраждалого, є суперечності, первинні записи в медичній документації здійснені зі слів ОСОБА_1 без огляду фахівця-невропатолога, під питанням, відсутні наявні тілесні ушкодження при огляді лікарем ОСОБА_3 , а тому вважати, що мав місце факт падіння відсутні. Травма могла бути отримана за інших обставин, не під час служби.

25.06.2018 видано наказ № 278 "Про результати розслідування госпіталізації військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ", у якому зазначено, що складання акту про нещасний випадок та видачу довідки про обставини травми поранення, контузії, каліцтва (додаток 5) не передбачається /а.с. 51/.

Вважаючи, що відповідач провів службове розслідування неповно, не об`єктивно та безпідставно не видав довідку про обставини отриманої травми, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Як вбачається зі змісту акту службового розслідування, складеного 25.06.2018, службове розслідування проведене відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608 (Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України) (далі - Порядок; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку, відповідно до його положень службове розслідування призначається у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи;

надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції", а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені;

якщо за характером вчиненого правопорушення на військовослужбовця буде накладено дисциплінарне стягнення, застосування якого призведе до позбавлення військовослужбовця премії повністю або частково, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, накладення дисциплінарного стягнення, внаслідок чого військовослужбовець буде понижений у посаді, понижений у військовому званні, позбавлений військового звання, звільнений з військової служби.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення (пункт 3 Розділу ІІ Положення).

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІІ Порядок рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Розділом V Порядку визначено порядок оформлення результатів службового розслідування. Так, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Таким чином, вказаним Порядком передбачено проведення службового розслідування виключно у випадках необхідності підтвердження/спростування факту порушення військовослужбовцями (резервістами) своїх службових обов`язків або допущення ними правопорушення, про що зазначено в пункті 1 Розділу І Порядку, з метою встановлення необхідності притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, розслідуванням повинно бути встановлено: якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою вчинено правопорушення; ступінь вини військовослужбовця; умови та причини, що сприяли правопорушенню, та його наслідки, тощо.

Однак, як вбачається з акту службового розслідування від 25.06.2018, останнє призначене за фактом госпіталізації автомобілем "швидкої допомоги" військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_1 .

Тобто, підставою для проведення службового розслідування не була необхідність перевірки порушення ОСОБА_1 дисципліни та можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності, як передбачено вказаним вище Порядком.

В свою чергу, порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України (в тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України військовослужбовцями), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті під час виконання обов`язків військової служби та аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), визначає Інструкція, затверджена наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за № 169/5360 (Розділ V Інструкції).

Судом досліджено обставини, що призвели до отримання травми майором ОСОБА_1 на підставі зібраних доказів та показів свідків, та встановлено таке.

Із показів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом встановлено, що 08.06.2018 у обідню перерву знаходились у своїх службових приміщеннях та прибігли до кабінету військового комісара, почувши гуркіт. ОСОБА_1 лежав не підлозі без свідомості, стрем`янка лежала поруч з ним. Безпосередніми очевидцями падіння не були.

В матеріалах справи містяться медична картка стаціонарного хворого № 2385/248, госпіталізованого 08.06.2018, виписний епікриз з медичної карти стаціонарного травматологічного відділення № 2385/248, виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1851 у Хорольский РВК, у яких зазначений діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій грудної клітини».

Згідно довідки ВЛК від 21.06.2018 року відносно позивача в графі діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) зазначено: стан після ішемічного церебрального судинного кризу (08.06.2018), ускладненого закритою черепно - мозковою травмою, струсом головного мозку у вигляді не різко вираженого астено - вегетативного синдрому, фаза клініко - функціонального відновлення. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.

Тобто, наявними в матеріалах справи доказами та показами свідків підтверджено факт отримання ОСОБА_1 травми під час виконання службових обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд зазначає, що у адміністративному судочинстві обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Натомість, ІНФОРМАЦІЯ_5 не обґрунтовано та не доведено належними доказами доводи щодо відсутності факту падіння ОСОБА_1 або отримання травми за інших обставин, не під час служби.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завдання судочинства досягаються шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одночасно, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція у спорі, що розглядається, викладена в постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 по справі № 21-1465а15 та від 20.02.2016 по справі № 804/14800/14.

Вирішуючи питання щодо можливості скасування вказаного акту службового розслідування від 25.06.2018, суд враховує, що він не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин, а лише відображає зроблені особою, яка проводила службове розслідування, висновки та її дії щодо реалізації своєї практичної діяльності, що виключає можливість його скасування в судовому порядку.

Однак, суд звертає увагу, що відмова в наданні довідки про обставини травми, що і є предметом спору, відображена в наказі від 25.06.2018 № 278 "Про результати розслідування госпіталізації військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати наказ від 25.06.2018 № 278 "Про результати розслідування госпіталізації військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Комісії Полтавського обласного військового комісаріату з розслідування нещасного випадку скласти акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно з додатком 4 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за № 169/5360, суд дійшов наступних висновків.

Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 затверджено форму довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

При цьому, Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 06.02.2001, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за № 169/5360, встановлено, що комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься у первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3 (пункт 5 Розділу V «Особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення антитерористичної операції» Інструкції).

Відповідно до пункту 18 Розділу ІІ Інструкції за результатами розслідування командир військової частини видає наказ. На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року N 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за N 1109/15800.

Тобто, виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, визначена вказаною Інструкцією, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого на те органу, відповідно до висновків, зазначених в акті комісією з розслідування нещасного випадку.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Суд, обираючи спосіб захисту прав у сфері публічно-правових відносин, не може у своєму рішенні використовувати повноваження суб`єкта владних повноважень, оскільки адміністративний суд у виборі способу захисту прав у сфері публічно-правових відносин обмежується конституційними засадами.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання скласти акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3, розцінюється судом як втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Однак, враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини отримання травми, суд вважає за необхідне задовольнити вищевказану позовну вимогу шляхом зобов`язання Полтавський обласний військовий комісаріат повторно розглянути матеріали щодо нещасного випадку, який стався з військовим комісаром Хорольського РВК майором ОСОБА_1 08.06.2018, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені частково.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати удового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Комісії Полтавського обласного військового комісаріату з розслідування нещасного випадку (вул. Шевченка, 78 а, м. Полтава, 36039), військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.06.2018 № 278 "Про результати розслідування госпіталізації військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 повторно розглянути матеріали щодо нещасного випадку, який стався з військовим комісаром Хорольського РВК майором ОСОБА_1 08.06.2018, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 01 жовтня 2018 року.

Суддя А.Б. Головко