Справа № 804/4374/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Справа № 804/4374/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/4374/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАЙТ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАЙТ" (далі ТОВ «ФРАЙТ», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2017 року.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 804/4374/18.

Адміністративний позов поданий ТОВ «ФРАЙТ» не відповідав вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 18.06.2018 р. був залишений без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху.

На виконання ухвали суду від 18.06.2018р. позивач виправив відповідні недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.07.2018р. відкрито провадження в адміністративній справі №804/4374/18 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

Згідно ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №804/4374/18 у спрощеному провадженні.

Позовні вимоги ТОВ «ФРАЙТ» обґрунтовані протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Так, позивач зазначив, що зі змісту акту камеральної перевірки від 03.02.2017р., на підставі якого контролюючим органом сформовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення, слідує, що відповідачем проведено камеральну перевірку ТВО «ФРАЙТ» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та виявлено порушення підприємством граничних термінів реєстрації податкових накладних, однак позивач зауважує, що зі змісту положень ст.ст. 75, 76 Податкового кодексу України вбачається, що під час проведення камеральної перевірки не можуть перевірятись інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним порядком, а документами, що мають відношення до такої перевірки є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші, а у разі виявлення під час проведення камеральної перевірки порушення платником податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну або невиїзну та планову або позапланову) перевірку такого платника податків. Крім того, позивач зазначає, що положеннями Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової звітності про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013р. та Регламенту опрацювання податкових декларацій з податку на додану вартість, за якими задекларовано відємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №522 від 19.06.2012р. підтверджується позиція підприємства стосовно того, що при проведення камеральної перевірки дослідженню підлягають саме дані податкової звітності, а тому, відповідно, в акті за результатами проведення камеральної перевірки можуть бути зафіксовані лише встановлені помітки (порушення) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності. Також позивач зауважує, що термін реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних не є даними податкової звітності, які досліджуються під час проведення камеральної перевірки, у звязку з чим позивач вважає, що контролюючим органом не у спосіб встановлений законодавством складено акт камеральної перевірки з посиланням на таке порушення, як несвоєчасна реєстрація податкової накладної, оскільки, на думку позивача, таке порушення мало бути виявлено в ході позапланової (або планової) перевірки. Також, позивач зауважує, що відповідачем допущено істотне порушення строків проведення перевірки згідно що з огляду на положення п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки в ході перевірки контролюючим органом перевірювались податкові накладні, заявлені у деклараціях за період з лютого 2016 року по липень 2016 року, а, отже, граничним строком проведення перевірки є період з серпня по вересень 2016 року, в той час як спірну перевірку проведено відповідачем 03.02.2017р. Враховуючи вищенаведене, позивач стверджує, що невиконання податковим органом вимог п. 76.3 ст. 76, ст. 200 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутністю правових наслідків такої.

Ухвалою від 12.07.2018р. судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов в порядку ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 15-ти днів з моменту отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження по справі від 12.07.2018р.

Копію ухвали про відкриття провадження по справі №804/4374/18 отримано відповідачем 17.07.2018р., що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою про вручення поштової кореспонденції.

Станом на 10.09.2018р. відзив Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на позов у встановлений судом строк (тобто - до 01.08.2018р.) відповідачем до суду не надано. Слід зауважити, що заперечення або пояснення відповідача на позов ТОВ «ФРАЙТ» у матеріалах адміністративної справи №804/4374/18 також відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

ТОВ «ФРАЙТ» () зареєстровано як субєкта підприємницької діяльності юридичну особу від 21.02.2006р. та взято на облік у контролюючих органах від 21.02.2006р. за №00.

03.02.2017р. фахівцем Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі п.п. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І Податкового кодексу України у порядку п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «ФРАЙТ» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних за лютий-липень 2016 року, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з лютого по серпень 2016 року, за результатами якої відповідачем складено Акт «Про результати камеральної перевірки ТОВ «ФРАЙТ» 5 з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних складених за лютий-липень 2016 року» за №28/12-01/338088 від 03.02.2017р. (далі акт камеральної перевірки).

В ході зазначеної перевірки податковим органом встановлено порушення підприємством п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки субєктом господарювання порушено граничні строки реєстрації по 50 податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних складених за лютий-липень 2016 року на загальну суму податку на додану вартість (далі ПДВ) 423 690, 72 грн. (зокрема, порушення строку реєстрації- до 15 календарних днів), у звязку з чим з урахуванням положень п.120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України контролюючий орган дійшов до висновку про наявність підстав для притягнення ТОВ «ФРАЙТ» до відповідності у вигляді застосування штрафних санкцій (штраф 10%) в сумі 42 369, 07 грн.

На підставі акта камеральної перевірки Головним управління ДФС у Дніпропетровській області сформовано податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2017р., яким відповідачем застосовано до підприємства штрафні санкції (штраф 10 %) в сумі 42 369, 07 грн.

Не погодившись із даним податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу, ТОВ «ФРАЙТ» звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Доводи позивача стосовно протиправності проведення відповідачем камеральної перевірки та, як наслідок, застосування до ТОВ «ФРАЙТ» штрафних санкцій за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ґрунтуються виключно на тому, що на момент виникнення спірних правовідносин, яким, на думку позивача, є період з лютого по серпень 2016 року, своєчасність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) не могла бути предметом камеральної перевірки, а порушення з цього приводу могли бути виявлені, на думку позивача, виключно під час документальної (планової або позапланової; виїзної або невиїзної) перевірки. Крім того, позивач вважає, що відповідачем порушено строки проведення перевірки своєчасності реєстрації виписаних підприємством накладних у відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Так, незважаючи на те, що предметом камеральної перевірки було дотримання платником податків граничних термінів реєстрації податкових накладних, складених підприємством у лютому-серпні 2016 року, при вирішенні питання правомірності дій контролюючого органу з проведення такої перевірки слід керуватися відповідними нормами Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент проведення такої перевірки, тобто у даному випадку - станом на березень 2017 року.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999р. у справі № 1-7/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла на період проведення перевірки), камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" №1797-VIII від 21.12.2016р. (який набув чинності з 01.01.2017р.), підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України доповнено другим абзацом відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Тобто, об'єктом камеральної перевірки за положеннями цієї норми є серед іншого дані Єдиного реєстру податкових накладних. Саме аналізуючи дані цього реєстру в ході проведення камеральної перевірки відповідач встановив порушення граничних термінів реєстрації позивачем податкових накладних, що і стало підставою для накладення штрафу на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З вищенаведеного слідує, що предметом камеральної перевірки, навіть у розумінні п.п. 75.1.1 п. 75 ст. 75 Податкового кодексу України (у редакції, яка була чинною до 01.01.2017р.), охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

На користь такого висновку свідчить також змістовне уточнення законодавцем правового регулювання цього питання шляхом доповнення з 1 січня 2017 року підпункту 75.1.1 абзацом другим, яким визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Аналіз п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України свідчить про те, що метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов'язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена ст.ст.120, 120-1, 120-2 Податкового кодексу України.

Тобто, надані контролюючому органу повноваження проводити камеральні перевірки на підставі даних ЄРПН охоплюють, у тому числі, питання дотримання термінів реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Отже, враховуючи положення п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною перевіркою (у контексті спірних правовідносин) вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу на підставі даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, яка складається, зокрема, і з даних ЄРПН, що свідчить про правомірність дій відповідача при проведенні камеральної перевірки щодо термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №821/193/17.

При цьому, посилання позивача на п.п. 2.5.1 п. 2.5, п. 3.1 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України №165 від 14.06.2013р. та п. 4.5 Регламенту опрацювання податкових декларацій з податку на додану вартість, за якими задекларовано від'ємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової служби України №522 від 19.06.2012р. суд не приймає, оскільки, по-перше, до спірних правовідносин застосуванню підлягає Податковий кодекс України, який має вищу юридичну силу, крім того, наведені накази Державної податкової служби України та Міністерства доходів і зборів України не пройшли державну реєстрацію у Міністерстві юстиції України, а, отже, відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №731 від 28.12.1992р. - не є обов'язковими до застосування.

Відповідно до положень статті 76 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла на період проведення перевірки) камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Отже, камеральна перевірка з інших питань (в т.ч. й питання своєчасності реєстрації платником податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних) проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, тобто 1095 дня.

Крім того, суд зазначає, що встановлений ст. 76 Податкового кодексу України 30-ти денний термін проведення перевірки стосується даних податкової декларації, а не своєчасності реєстрації податкових накладних, у звязку з чим для проведення такої камеральної перевірки слід застосовувати загальні строки давності, встановлені статтею 102 Податкового кодексу України.

Враховуючи те, що станом на час проведення камеральної перевірки (03.02.2017р.) Податковим кодексом України прямо було передбачено право контролюючого органу проводити камеральні перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, тобто 1095 дня, суд доходить до висновку, що доводи позивача щодо протиправності такої перевірки з огляду на порушення контролюючим органом термінів проведення камеральної перевірки не знайшли правового підтвердження під час розгляду справи.

При цьому слід зауважити, що факти порушень, встановлених під час камеральної перевірки (несвоєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН) та зафіксованих в акті камеральної перевірки позивачем не заперечувались та висновки контролюючого органу не оскаржувались, як і розмір визначених оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій, у звязку з чим дані питання судом окремо не досліджувались.

При цьому слід зауважити, що факт наявності порушень (факт несвоєчасності реєстрації податкових накладних), зафіксованих актом камеральної перевірки позивачем не заперечується,.

Так, згідно із приписами п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із приписами п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України - при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Відповідно до вимог абз.11 п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент складання податкових накладних) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно із п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення податкового повідомлення-рішення) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Такі санкції визначені статтею 120-1 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що камеральну перевірку проведено за період з лютого по серпень 2016 року, у позивача в цей період існував визначений Податковим кодексом України обов'язок своєчасної реєстрації податкових накладних, а за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних була визначена відповідна відповідальність.

Наведена ж відповідальність була визначена приписами Податкового кодексу України, які були чинними на час проведення камеральної перевірки та формування Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області спірного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд зазначає, згідно частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, позивачем не надано належних та достатніх доказів щодо неправомірності та необґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на вищенаведене, суд доходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог ТОВ «ФРАЙТ» та необхідність відмови у їх задоволенні.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України - у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАЙТ" (зазначене позивачем у позовній заяві місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська обл., сел. Слобожанське, вул. 80-го Березня, 23; ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1