Справа № 0240/2837/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 вересня 2018 р. Справа № 0240/2837/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Коробчинського В.Є.

свідка: ОСОБА_3

свідка: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до: управління Держпраці у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) до управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 12 липня 2018 року інспекторами праці управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проведено інспекційне відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань додержання законодавства про працю, за наслідками якої складено акт інспекційного відвідування № ВН 1205/11/АВ від 12 липня 2018 року. На підставі акта інспекційного відвідування від 12 липня 2018 року заступником начальника управління Держпраці у Вінницькій області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами управління Держпраці у Вінницькій області № ВН 1205/11/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 27 липня 2018 року накладено штраф на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 111690 грн. за абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Відтак, на думку позивач постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 12 вересня 2018 року.

06 вересня 2018 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив. У якому зазначено, що ФОП ОСОБА_1 допустила до роботи на кухні кафе-бара "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_5 без належного оформлення трудових відносин.

12 вересня 2018 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 14 вересня 2018 року у зв'язку з викликом у судове засідання інспекторів, які здійснювали інспекційне відвідування у якості свідків.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність у кафе-барі "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться по АДРЕСА_1.

Заступником начальника управління Держпраці ОСОБА_6 видано направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, Вінницька область., перевірку буде проведено головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_4 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_3 під час інспекційного відвідування буде перевірено: 3.1, 3.7, 3.9, 3.10, 4.16, 4.17, 11.1 за встановленою формою акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України № 1338 від 18 серпня 2017 року.

12 липня 2018 року інспекторами праці управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проведено інспекційне відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, зокрема кафе-бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" з питань додержання законодавства про працю.

За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування № ВН 1205/11/АВ від 12 липня 2018 року. У якому зазначено, що з працівником ОСОБА_7 не укладено трудові відносини згідно чинного законодавства та не повідомлено державну фіскальну службу. В ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 було надано трудовий договір з ОСОБА_8 без зазначення дати його укладення, номеру наказу про прийняття працівника на роботу та підпису працівника.

12 липня 2018 року інспектором праці ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення № ВН 1205/11/АВ/П/ПТ про те, що ФОП ОСОБА_1 12 липня 2018 року вчинила правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме будучи посадовою особою, яка має право прийняття і звільнення з роботи не забезпечила неухильного дотримання законодавства про працю ст. 141 КЗпП України, а саме відповідно до ст. 21 КЗпП України, ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України № 413 фактично допустивши працівника ОСОБА_7 до роботи не повідомила державну фіскальну службу та не укладеного трудових відносин згідно чинного законодавства.

12 липня 2018 року інспектором праці ОСОБА_4 винесено припис про усунення виявлених порушень № ВН 1205/11/АВ/П у якому зобов'язано ФОП ОСОБА_1 усунути порушення до 18 липня 2018 року.

27 липня 2018 року на підставі акта інспекційного відвідування від 12 липня 2018 року ОСОБА_6 заступником начальника управління Держпраці у Вінницькій області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами управління Держпраці у Вінницькій області № ВН 1205/11/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 111690 грн. за абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 року №96 (далі - Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.6 п.6 Положення № 96).

Пунктом 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм управлінню Держпраці у Вінницькій області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру проведення управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 (далі - Порядок № 295).

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону № 877-V).

Відповідно до п.2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.

Інспекційні відвідування проводяться, зокрема за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю (пп.5 п.5 Порядку № 295).

Згідно п.п.8, 9 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Відповідно до п.11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.

Як встановлено у судовому засіданні, що підставою прийняття оскаржуваної постанови є висновок Управління Держпраці у Вінницькій області, що позивачем допущено до виконання робіт працівника ОСОБА_7 без укладення трудового договору та без повідомлення органу Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Статтею 1 Кодексу законів про працю України визначено, що Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України визначено, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адмініструванням єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 265 Кодексу законів про працю України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Згідно ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

У судовому засіданні позивач пояснила суду, що 11 липня 2018 року домовилась з ОСОБА_7 про зустріч у кафе-барі 12 липня для ознайомлення її із своєю господарською діяльністю. 12 липня 2018 року під час візиту перевіряючих я працювала одна, відвідувачів в кафе не було. На початок перевірки ОСОБА_7 в кафе-барі не було, я особисто зателефонувала їй і запросила з'явитись в кафе-бар, тому ОСОБА_7 прибула у приміщенні кафе-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" після розпочатої перевірки. ОСОБА_7 прийшла як ми домовлялися на 15.00 год. та хотіла щоб я їй пояснила як правильно виробляти тісто та випічку. ОСОБА_7 за барну стійку не заходила, як вказав в акті перевірки інспектор. Моя помилка в тому, що не читаючи попідписували акти, повністю довіряючи інспекторам. Жодних домовленостей із ОСОБА_8 про працевлаштування та виконання робіт саме 12 липня 2018 року не було. Я лише мала намір ознайомити її зі своєю діяльністю. Інспектором ОСОБА_4 мені було запропоновано допомогти укласти трудовий договір, на що я погодилася. Вважаю своєю помилкою, що скористалася пропозиціями перевіряючого, який запропонував мені допомогти укласти проект трудового договору та надавав поради. Саме перевіряючий ОСОБА_4 запропонував написати пояснення ОСОБА_7 про те, що вона прийшла допомогти на моє прохання, а не на ознайомлення з діяльністю. Мені запропонував все підписати, у зв'язку із тим, що треба відобразити перевірку як і у минулі часи. Що згідно акту інспекційного відвідування та укладеного проекту трудового договору я практично підтверджую, що в майбутньому маю намір працювати із ОСОБА_7 Відтак, письмові пояснення від 12.07.2018 року ОСОБА_7 стосовно допомоги у роботі на моє прохання та про проходження нею стажування або роботи у кафе-барі без оформлення трудових відносин не відповідають ознакам допустимого доказу для встановлення факту не оформлення найманого працівника, оскільки отримання їх головним державним інспектором ОСОБА_4 під його диктовку відбувалося до моменту пред'явлення направлення на проведення перевірки та здійснювалася до початку проведення перевірки, без перевірки документів ОСОБА_7Факт перебування ОСОБА_7 в кафе-барі взагалі головним державним інспектором не встановлювався на підставі паспортних даних, а тому навіть неправильно вказано призвіще ОСОБА_7, адже згідно паспортних даних вона не ОСОБА_7 а ОСОБА_5.

На виконання вимог припису ФОП ОСОБА_1 було направлено відповідь у якій зазначено, що трудові відносини з ОСОБА_5 укладено як реєстрацію її фізичною особою - підприємцем.

Судом було заслухано пояснення свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що хотіла навчитись випікати хлібобулочні вироби, оскільки ОСОБА_9 мала намір в майбутньому поїхати відпочивати. Однак, ОСОБА_7 так і не навчилась випікати хлібобулочні вироби, і на даний час їй це не потрібно, оскільки, вона вагітна.

На запитання суду: "Чому написали в поясненнях, що працюєте у ФОП ОСОБА_1" свідок пояснила, що хотіла допомогти своїй подрузі тому так і написала, інспектор надиктував, що потрібно написати, оскільки це йому потрібно було для роботи.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що працює приватним підприємцем та орендує у ФОП ОСОБА_1 приміщення на літній площадці і бачив як двічі за день приходили інспектори. Свідок зазначив, що бачив як ФОП ОСОБА_1 і двоє інспекторів сиділи за столиком і щось писали.

Свідок ОСОБА_4, який здійснював інспекційне відвідування пояснив, що на перевірку вони прийшли перший раз десь о 10:00 год., бачив ФОП ОСОБА_1, яка сказала, що кафе працює з 11:00 год. Після чого вони пішли на інший об'єкт. До ФОП ОСОБА_1 вони повернулись приблизно о 14:30 год.

На запитання суду "Чому не розпочали перевірку коли прийшли перший раз о 10:00 год." - свідок відповів "що там нікого не було, їм потрібно було зафіксувати факт найманих працівників".

Коли вони зайшли до ФОП ОСОБА_1 за прилавком стояла жінка, яка запропонувала їм каву, однак, вони відмовились. У кафе за столиком сиділи люди. В подальшому свідок спілкувався з ОСОБА_7, яка зазначила, що працює місяць, однак ОСОБА_1 виправила її і сказала, що з 11 липня 2018 року. Потім був наданий трудовий договір без зазначення дати його укладення, номер наказу про прийняття на роботу та підпису працівника. У поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що зобов'язуюсь оформити працівника на роботу.

На запитання суду "коли Ви зайшли о 14:30 год., що робила ОСОБА_7" - свідок відповів "вона стояла біля барної стійки з планшетом і запропонувала їм каву".

На запитання суду "Чи маєте ви право зобов'язувати оформляти з працівником трудовий договір, оскільки як зазначено ОСОБА_1 відпустка планується на серпень місяць, тоді чому вона має наперед укладати трудовий договір" - свідок відповів "що має право".

На запитання суду "чому не зафіксували в акті та ніяким чином не відреагували на жінку, яка мила посуд та дівчинку, яка була внучкою ОСОБА_1, а відреагували на жінку, яка стояла біля барної стійки" - свідок відповів "тому, що вона запропонувала каву".

Свідок ОСОБА_3., яка здійснювала інспекційне відвідування пояснила, що приблизно о 10:00 - 11:00 год. кафе-бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" було зачинене, нікого не було тому вони пішли на інший об'єкт. Приблизно о 14:30 год. вони повернулися, зайшли в приміщення і сіли за столик. Жінка, яка стояла біля барної стійки запитала чи будуть вони щось замовляти, на що останні відповіли, що ні. В подальшому ОСОБА_4 пішов на кухню там він бачив жінку, яка миє посуд та дівчинку. Після чого ОСОБА_4 повернувся і ОСОБА_1 підсіла до них за столик. В подальшому вони запропонували ОСОБА_1 надати трудові договори на двох жінок. ОСОБА_1 відповіла, що немає і вони запропонували написати пояснення. Пояснення писала ОСОБА_7, інспектор ОСОБА_4 пояснив як потрібно писати, які пояснення писала ОСОБА_1 свідок не пам'ятає.

На запитання ОСОБА_1 "Коли ви прийшли перший раз, ви мене не бачили" - свідок відповіла "не бачила".

Після чого ФОП ОСОБА_1 пояснила, що коли прийшли перевіряючі була 10:00 год. і вона випікала хліб, сказала, що кафе-бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" починає працювати з 11:00 год. Вона пригостила інспекторів щойно спеченим хлібом, вони подякували і пішли. При цьому не повідомили, що приходили на інспекційне відвідування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що в ході розгляду справи позивачем належними та допустимими доказами доведено відсутність в її діях порушення трудового законодавства, які викладені в акті перевірки та за вчинення яких на позивача накладено штраф, оскільки, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_7 не здійснювала і не здійснює трудові відносини з ФОП ОСОБА_11 ФОП ОСОБА_1 лише на період своєї майбутньої відпустки планувала домовитись із своїю подругою про допомогу. Однак, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_7 так і не навчилась випікати хлібобулочні вироби, і на даний час їй це не потрібно, оскільки, вона вагітна.

Аналізуючи положення чинного законодавства та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що постанова від 27 липня 2018 року № ВН 1205/11/АВ/П/ПТ/ТД-ФС є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами управління Держпраці у Вінницькій області № ВН 1205/11/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 27 липня 2018 року на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 у розмірі 111690 (сто одинадцять тисяч шістсот дев'яносто) гривень 00 копійок.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: 24000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Управління Держпраці у Вінницькій області (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Магістратська, 37, ).

Суддя Мультян Марина Бондівна