Справа № 489/3651/18
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/3651/18
Провадження №2-а/489/195/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого - судді Рум'янцевої Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ВР №198036 від 28.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки правил дорожнього руху він не порушував, при винесенні постанови лейтенант поліції не дотримався всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до порушення його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, йому не було роз'яснено його права та обов'язки, постанова не була оголошена йому лейтенантом поліції після закінчення розгляду справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2018 року прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ст. 178 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву та диск з відео файлом. В своїх запереченнях представник відповідача зазначив, що під час патрулювання 28.05.2018 року інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Миколаївської області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Васильєвим Д.К., разом з напарником Глухим О.О., було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля ВАЗ 2105, з державним номерним знаком НОМЕР_3, здійснив обгін іншого транспортного засобу в порушення п. 14.6 г) ПДР України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу інспектора, заявив клопотання про ознайомлення його з відеозаписом факту правопорушення, яке було задоволено. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 14.6 г) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУПАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Після чого водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор Васильоєв Д.К. виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію.

Від позивача надійшла відповідь на відзив. Відповідно до якої позивач зазначає, що йому не зрозуміло, чому у відзиві на позов відповідач не відобразив, що лейтенант поліції Васильєв Дмитро Костянтинович, після його зупинки, спочатку запропонував накласти на штраф в розмірі 51 гривень, за те що начебто у нього не пристебнутий ремінь безпеки. А вже після того як він відмовився, то лейтенант поліції Васильєв Д.К. змінив свою думку та повідомив, що він начебто порушив п. 14.6. «г» ПДР України. Розпочавши обгін він переконався, що на авто дорозі Н-24 немає зустрічного автомобіля, після чого увімкнув сигнал лівого повороту, не перетинаючи суцільну лінію. Закінчував обгін (маневр) вже на суцільну лінію. Посилання відповідача на відеозаписи «doc_2018-07- 06... 12.тр4» є неналежним доказом.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивач 28 травня 2018 року о 17 год. 00 хв. в Миколаївській області по автодорозі Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» керуючи транспортним засобом ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_1 здійснив обгін в зоні з обмеженою оглядовістю та переривистою дорожньою розміткою, чим порушив п. 14.6 «г» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього, 28 травня 2018 року постановою інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Миколаївській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В 1.5 ПДР України зазначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 14.6 г) ПДР України, обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Виїзд на смугу зустрічного руху є найбільш небезпечним маневром у будь-якому випадку, а особливо в кінці підйому, на крутих поворотах, на мостах, естакадах, шляхопроводах, тому він заборонений у всіх випадках на цих ділянках доріг, оскільки у разі виїзду на смугу зустрічного руху існує підвищена небезпека зустрічного зіткнення, це обумовлено тим, що під час обгону в умовах недостатньої видимості і на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю у водіїв залишається мало часу для виконання запобіжних дій для уникнення дорожньо-транспортної пригоди. Такі дії створюють потенційну небезпеку для інших учасників дорожнього руху та є недопустимими з огляду на безпеку дорожнього руху.

Відповідальність за порушення правил обгону передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП та тягне за собою накладання штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На відеозаписі "doc_2018-07-06...12.mp4" з відеореєстратору, встановленого в патрульному автомобілі на задньому склі зафіксовано ділянка дороги, на якій було вчинено порушення ПДР, а саме - наявність в місці обгону суцільної лінії дорожньої розмітки. З 00:30 - 00:35 хв. запису зафіксовано як два автомобіля, серед яких т/з ВАЗ, під керуванням гр. ОСОБА_2, здійснюють обгін вантажного транспортного засобу. Обидва транспортних засоби були зупинені.

На відеозаписі 2018...4406. mp4 зафіксовано пояснення водія з приводу вчиненого ним правопорушення. А саме, водій пояснив, що почав обгін на ділянці дороги з переривчастою лінією дорожньої розмітки, а коли закінчував маневр обгону (повертався на раніше займану смугу) розмітка була суцільною.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, відеозаписом, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, адреса для листування: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області від 17.10.2005 року.

Відповідач: Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б/1.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева

Повний текст судового рішення складено"04" жовтня 2018 року.