Справа № 1440/2242/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 р. № 1440/2242/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020
до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001
треті особи:Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, вул. 8 Березня, 107, м. Миколаїв, 54020
про:скасування постанови від 05.09.2018 № 56740346,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - позивач, ГУ ПФУ) звернулось до суду з адміністративним позовом про скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач, ВПВР УДВС ГТУЮ) за участю третьої особи - Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - третя особа) від 05.09.2018 року ВП № 56740346 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що ним на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та у квітні 2018 року виплачено різницю пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року. Різницю між перерахованим розміром пенсії та фактично виплаченим розміром пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року буде виплачено ОСОБА_1 частинами, в період з 01.01.2019 року по 01.06.2021 року, що підтверджується дорученням з відкладною виплатою. У виконавчому документі не вказано, що виплату перерахованої пенсії має бути проведено одноразовим платежем, що ця виплата обмежена певним часовим проміжком, тому, на думку позивача, його дії, що відповідають положенням Постанови № 103, не можуть вважатися невиконанням судового рішення.

Ухвалою від 18.09.2018 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу з особливостями розгляду окремих категорій термінових адміністративних справою.

Відповідач позов не визнав, надіслав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію обгрунтував тим, що рішення суду виконано тільки в частині здійснення перерахунку за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 та не здійснено виплату в повному обсязі різниці пенсії за період з 01.01.16 по 31.12.17. Відтак, повна виплата перерахованої пенсії не здійснена, тому посилання ГУ ПФУ про повне фактичне виконання рішення є безпідставним.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, з урахуванням цього відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд дослідив матеріали справи, оцінив надані докази в їх сукупності та встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року у справі № 487/110/18 зобов'язано ГУ ПФУ провести ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2016, відповідно до довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області ПС № 02581 від 04.05.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016.

На виконання рішення суду, 25.06.2018 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист.

Виконавчий лист пред'явлений стягувачем (ОСОБА_1.) на виконання до ВПВР УДВС ГТУЮ.

10.07.2018 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56740346 по примусовому виконанню виконавчого листа від 25.06.2018 року у справі № 487/110/18. У постанові про відкриття виконавчого провадження держаним виконавцем зобов'язано боржника (ГУ ПФУ) виконати рішення суду протягом 10 робочих.

Позивач постанову про відкриття виконавчого провадження отримав 17.07.2018 року.

ГУ ПФУ листом від 20.07.2018 року № 5719/08 повідомило відповідача, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року у справі № 487/110/18 ним проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01.01.2016 року. Виплату різниці пенсії за період з 01.01.2018 року 31.03.2018 та пенсію за квітень 2018 року в перерахованому розмірі у загальній сумі 31 415, 77 грн. проведено в квітні 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 року та буде виплачуватись відповідно до порядку, передбаченому Постановою № 103, з 01.01.2019 року.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ від 05.09.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 56740346 по примусовому виконанню виконавчого листа від 25.06.2018 року у справі № 487/110/18, винесено постанову про накладення на ГУ ПФУ штрафу у розмір 5100,00 грн.

Як вказано в постанові від 05.09.2018 року ВП № 56740346: «… Згідно інформації боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області проведено перерахунок пенсії, однак сума коштів згідно перерахунку стягувачу - ОСОБА_1 не виплачено..."

Приймаючи рішення у справі, судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон України № 1404), за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та міститься попередження про кримінальну відповідальність.

Розмір штрафу визначений ч. 1 ст. 75 Закону України № 1404.

Позивач визнав, що у встановлений виконавцем строк виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року проведено не було.

Згідно зі ст. 1291 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб, і підлягає виконанню. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вказано у ч. 4 ст. 372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справі здійснюється в порядку, встановленому законом. Таким законом є зокрема Закон України № 1404.

Постанова № 103 не регулює порядок виконання судових рішень, та її норми в жодному випадку не є підставою для звільнення суб'єкта владних повноважень від виконання обов'язків, що покладені на нього такими рішеннями.

Як зазначає ГУ ПФУ, ним рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року у справі № 487/110/18 фактично виконано, що, на думку позивача, виключає накладення на нього штрафу. Проте, як вказано вище, це не відповідає дійсності.

Суд відхилив доводи ГУ ПФУ про наявність поважних причин невиконання рішення суду. По-перше, ці доводи суперечать твердженням позивача про те, що рішення суду було фактично виконано. По-друге, відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів не підтверджені відповідними доказами. По-третє, як вказано вище, аргументи позивача щодо того, що порядок виконання судових рішень регулюється Постановою № 103, є помилковими.

Суд не погодився з позивачем в тому, що відсутність у рішенні суду вказівок щодо проведення виплати одноразовим платежем та щодо граничного терміну такої виплати, дозволяє виконання рішення суду на умовах, встановлених Постановою № 103. За відсутності у резолютивній частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року у справі № 487/110/18 (відповідно, і у виконавчому листі) особливих вказівок щодо порядку та строку виплати, його виконання має здійснюватися за загальними правилами, встановленими Законом України № 1404.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, дослідивши надані докази, на підставі аналізу норм чинного законодавства України суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 205, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 34889877) - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 287 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник