Справа № 0640/4026/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4026/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення раніше призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії з 82% на 70% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов'язати ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 82 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати у визначений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позову вказує, що із березня 2005 року йому було призначено пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в розмірі 82% грошового забезпечення, однак після перерахунку пенсії із 01.01.2016 розмір пенсії зменшено до 70% грошового забезпечення. Вказує, що 27.07.2018 звернувся до відповідача із заявою в якій просить здійснити розрахунок пенсії, виходячи із розміру 82% грошового забезпечення, однак отримав відмову з посиланням на ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції, станом на день проведення перерахунку пенсії.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 07.09.2018 надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки дії відповідача при перерахунку пенсії ОСОБА_1 є правомірними та відповідають чинним приписам ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Ухвалою суду від 13.09.2018 призначено справу до судового розгляду та зобов'язано відповідача надати до суду належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Від позивача надійшла заява від 13.09.2018 (вх. №18678/18) в якій позивач інформує суд, що відповідь на відзив подавати не має. Просить розглянути справу у найкоротший термін. Позовні вимоги підтримує.

До відділу документального забезпечення суду 21.09.2018 надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні.

Позивач 21.09.2018 подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи судової практики.

На виконання ухвали суду від 13.09.2018 представником відповідача 26.09.2018 надано заяву про долучення завірених копій з матеріалів пенсійної справи.

Протоколом судового засідання від 26.09.2018 суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб"

Як вбачається з копії з матеріалів пенсійної справи №85/9762 основний розмір пенсії позивача станом на день призначення пенсії становить 82% грошового забезпечення (а.с. 48).

При перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідачем визначено основний розмір пенсії із розрахунку 70% грошового забезпечення (а.с.49).

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою в якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 13).

Розглянувши звернення позивача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом №М-3522 від 03.08.2018 повідомило що статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", визначено, що максимальний розмір пенсії, за вислугу років, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Перерахунок пенсії проведено за чинною на час перерахунку редакцією Закону, тобто в розмірі 70 % грошового забезпечення (а.с. 14).

Вважаючи такий перерахунок необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992, № 2262-XII (далі - Закон).

Відповідно до пункту "в" ст. 13 Закону (в редакції, станом на день призначення пенсії позивачу.) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В матеріалах адміністративної справи міститься копія висновку про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" з якого вбачається, що пенсію ОСОБА_1 призначено із березня 2005 року, згідно з Законом України №2262-ХІІ, основний розмір пенсії: 82% грошового забезпечення (а.с. 48)

При дослідженні листа-відмови №М-3522 від 03.08.2018, судом встановлено, що ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснило перерахунок пенсії позивача із 01.01.2016 на підставі чинної станом на день здійснення перерахунку редакцією ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", тобто у розмірі 70% грошового забезпечення.

Суд вважає помилковим посилання відповідача при перерахунку пенсії позивача на редакцію ст. 13 Закону, яка була чинною на день перерахунку його пенсії, з огляду на наступне.

Так, у рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов'язаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії та здійснюється на підставі судового рішення, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2018 року у справі №564/2288/16-а (адміністративне провадження №К/9901/23573/18)

Отже, застосувавши відсоток - 70 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку із 01.01.2016, відповідач порушив право позивача, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 82 відсотків від грошового забезпечення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.267 КАС України суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією №28 від 07.08.2018 (а.с.4).

У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003, ) щодо зменшення пенсії ОСОБА_1 (провулок 1-й Кривий, 14, м. Житомир, РНОКПП НОМЕР_1) із 82% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов'язати ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (провулок 1-й Кривий, 14, м. Житомир, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 82 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003, ) на користь ОСОБА_1 (провулок 1-й Кривий, 14, м. Житомир, РНОКПП НОМЕР_1) документально підтверджені судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук