Справа № 1540/4344/18
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4344/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Дінекс-Агро" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу, -

В С Т А Н О В И В:

27.08.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фермерського господарства "Дінекс-Агро" до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС в Одеській області області № 78613-17 від 17.07.2018 року;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС в Одеській області області про опис майна у податкову заставу від 20.07.2018 року № 702/11/15-32-17-03-18.

Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з 27.03.2017р. по 07.04.2017р. Головним управлінням ДФС в Одеській області було проведено планову виїзну документальну перевірку ФГ «Дінекс-Агро» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. За результатами перевірки податковим органом в Акті ГУ ДФС в Одеській області від 14.04.2014р. №299/15-32-14-01/32653803 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Фермерського Господарства «Дінекс-Агро», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016р.», було встановлено, що в порушення пп.170.1.1. п. 170.1 ст. 170 ПКУ фермерським господарством «Дінекс-Агро» податок на доходи з фізичних осіб нараховувався на орендну плату, розмір якої було занижено внаслідок застосування занижених ставок орендної плати та заниження нормативно-грошової оцінки земель (неврахування індексів інфляції). Внаслідок порушень ст. 170, ст. 288, ст. 289 Податкового кодексу України господарством не донараховано податку на доходи з фізичних осіб за період з 01.08.2016 по 31.12.2016 рр. на загальну суму 419 396,38 грн. Крім цього, за твердженням податкового органу, господарством внаслідок застосування заниженої ставки орендної плати (від 1% до 2%) та незастосування коефіцієнта індексації нормативно-грошової оцінки земель, занижена база оподаткування – сум орендної плати по укладених договорах, не донараховано та не сплачено військового збору за перевіряємий період 2016р. на суму 29224,52 грн.

В подальшому, на підставі акту перевірки від 14.04.2014р. №299/15-32-14- 01/32653803 ГУ ДФС в Одеській області 04.05.2017р. було прийняте податкове повідомлення-рішення за № 0015/13-05, яким збільшено суму грошового зобов’язання фермерського господарства з податку на доходи фізичних осіб на 419396,38 , грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 314547,29 грн. та додатково нараховано 17373,35 грн. пені (всього: 751317,02 грн.). На підставі того ж акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області 04.05.2017р. також прийнте повідомлення-рішення за № 0016/13-05, яким збільшено суму грошового зобов’язання фермерського господарства з військового збору на 29224,52 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 21918.39 грн. та додатково нараховано 1210,62 грн. пені (всього: 52353,53 грн.).

Не погоджуючись з правовими підставами донарахування фермерському господарству суми грошового зобов’язання з податку на доходи фізичних осіб на 751317,02 грн., а також збільшенням суми грошового зобов’язання з військового збору на 52353,53 грн., ФГ «Дінекс – Агро» звернулось до ДФС України із скаргою від 23.05.2017р. про перегляд податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області від 04.05.2017р. № 0015/13-05, № 0016/13-05. За результатами розгляду вищевказаної скарги Державною фіскальною службою України було прийняте рішення №15089/6/99-99-11-02-01-15 від 12.07.2017р. про результати розгляду скарги, яким скаргу ФГ «Дінекс – Агро» від 23.05.2017р. було залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін.

Позивач оскаржив вищезазначені податкові повідомлення-рішення в судовому порядку, та постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року по справі № 815/4097/17 за позовом Фермерського господарства «Дінекс-Агро» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №0015/13-05 від 04.05.2017 року, яким ФГ «Дінекс-Агро» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 419 396, 38 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 314 547, 29 грн., нараховано 17 373, 35 грн. пені, всього донараховано грошового зобов'язання на суму у розмірі 751 317, 02 грн., а також визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №0016/13-05 від 04.05.2017 року, яким ФГ «Дінекс-Агро» було збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на 29 224, 52 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 21 918,39 грн. та нараховано 1 210, 62 грн. пені, всього донараховано грошового зобов'язання у сумі 52 353, 53 грн.

Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року по справі № 815/4097/17 набрала законної сили 30.03.2018 року.

Разом з тим, 14.08.2018 року позивач отримав податкову вимогу Головного управління ДФС в Одеській області області № 78613-17 від 17.07.2018 рок та рішення про опис майна у податкову заставу від 20.07.2018 року № 702/11/15-32-17-03-18.

Наголошуючи на відсутності узгоджених податкових зобов'язань та не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав з цим позовом до суду.

01.10.2018 року (вх. № 28866/18) від Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначає, про правомірність оскаржуваних рішень, які були прийняті відповідачем у зв’язку із наявною у позивача податковою заборгованістю.

Таким чином, відповідач позов не визнає, не погоджується з доводами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст. 262 КАС України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін на підставі наявних матеріалів згідно з ч.5 ст.262, КАС України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що у період з 27.03.2017р. по 07.04.2017р. Головним управлінням ДФС в Одеській області було проведено планову виїзну документальну перевірку ФГ «Дінекс-Агро» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. За результатами перевірки податковим органом в Акті ГУ ДФС в Одеській області від 14.04.2014р. №299/15-32-14-01/32653803 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Фермерського Господарства «Дінекс-Агро», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016р.», було встановлено, що в порушення пп.170.1.1. п. 170.1 ст. 170 ПКУ фермерським господарством «Дінекс-Агро» податок на доходи з фізичних осіб нараховувався на орендну плату, розмір якої було занижено внаслідок застосування занижених ставок орендної плати та заниження нормативно-грошової оцінки земель (неврахування індексів інфляції). Внаслідок порушень ст. 170, ст. 288, ст. 289 Податкового кодексу України господарством не донараховано податку на доходи з фізичних осіб за період з 01.08.2016 по 31.12.2016 рр. на загальну суму 419 396,38 грн. Крім цього, за твердженням податкового органу, господарством внаслідок застосування заниженої ставки орендної плати (від 1% до 2%) та незастосування коефіцієнта індексації нормативно-грошової оцінки земель, занижена база оподаткування – сум орендної плати по укладених договорах, не донараховано та не сплачено військового збору за перевіряємий період 2016р. на суму 29224,52 грн.

В подальшому, на підставі акту перевірки від 14.04.2014р. №299/15-32-14- 01/32653803 ГУ ДФС в Одеській області 04.05.2017р. було прийняте податкове повідомлення-рішення за № 0015/13-05, яким збільшено суму грошового зобов’язання фермерського господарства з податку на доходи фізичних осіб на 419396,38 , грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 314547,29 грн. та додатково нараховано 17373,35 грн. пені (всього: 751317,02 грн.). На підставі того ж акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області 04.05.2017р. також прийнте повідомлення-рішення за № 0016/13-05, яким збільшено суму грошового зобов’язання фермерського господарства з військового збору на 29224,52 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 21918.39 грн. та додатково нараховано 1210,62 грн. пені (всього: 52353,53 грн.).

Не погоджуючись з правовими підставами донарахування фермерському господарству суми грошового зобов’язання з податку на доходи фізичних осіб на 751317,02 грн., а також збільшенням суми грошового зобов’язання з військового збору на 52353,53 грн., ФГ «Дінекс – Агро» звернулось до ДФС України із скаргою від 23.05.2017р. про перегляд податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області від 04.05.2017р. № 0015/13-05, № 0016/13-05. За результатами розгляду вищевказаної скарги Державною фіскальною службою України було прийняте рішення №15089/6/99-99-11-02-01-15 від 12.07.2017р. про результати розгляду скарги, яким скаргу ФГ «Дінекс – Агро» від 23.05.2017р. було залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін.

Позивач оскаржив вищезазначені податкові повідомлення-рішення в судовому порядку, та постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року по справі № 815/4097/17 за позовом Фермерського господарства «Дінекс-Агро» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №0015/13-05 від 04.05.2017 року, яким ФГ «Дінекс-Агро» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 419 396, 38 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 314 547, 29 грн., нараховано 17 373, 35 грн. пені, всього донараховано грошового зобов'язання на суму у розмірі 751 317, 02 грн., а також визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області №0016/13-05 від 04.05.2017 року, яким ФГ «Дінекс-Агро» було збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на 29 224, 52 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 21 918,39 грн. та нараховано 1 210, 62 грн. пені, всього донараховано грошового зобов'язання у сумі 52 353, 53 грн.

Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року по справі № 815/4097/17 набрала законної сили 30.03.2018 року.

Разом з тим, 14.08.2018 року позивач отримав податкову вимогу Головного управління ДФС в Одеській області області № 78613-17 від 17.07.2018 рок та рішення про опис майна у податкову заставу від 20.07.2018 року № 702/11/15-32-17-03-18.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Під грошовим зобов'язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Під податковим боргом, при цьому, розуміється сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом підпунктів 2.1, 2.2, 2.3 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.2013 № 576 (в редакції, чинній на час прийняття спірних рішень), податкова вимога формується органами доходів і зборів за місцем обліку платника податків.

Податкова вимога формується, якщо: платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки; платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки; платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки; платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки.

Протягом строків оскарження суми грошових зобов'язань, визначених Кодексом, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

У взаємозв'язку з наведеним, згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Провівши системний аналіз вищезазначених норм Податкового кодексу України, суд зазначає, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання, а податкова вимога може бути надіслана платнику податку тільки у разі наявності у нього податкового боргу.

Згідно положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Суд вказує на те, що на момент прийняття оскаржуваної податкової вимоги Головного управління ДФС в Одеській області області № 78613-17 від 17.07.2018 року щодо сплати податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж військовий збір у розмірі 572158, 70 грн. Та податкового збору з податку — Військовий збір в сумі 52353, 53 грн. (а.с. 22) податкове повідомлення-рішення №0015/13-05 від 04.05.2017 року, яким ФГ «Дінекс-Агро» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 419 396, 38 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 314 547, 29 грн., нараховано 17 373, 35 грн. пені, всього донараховано грошового зобов'язання на суму у розмірі 751 317, 02 грн., а також №0016/13-05 від 04.05.2017 року, яким ФГ «Дінекс-Агро» було збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на 29 224, 52 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 21 918,39 грн. та нараховано 1 210, 62 грн. пені, всього донараховано грошового зобов'язання у сумі 52 353, 53 грн., були визнані протиправними та скасовані згідно Постанови суду, яка набрала законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що суми, визначені податковими повідомленнями-рішеннями, які зазначені в оскаржуваній податковій вимозі, є безпідставно нарахованими та не є податковим боргом.

За таких обставин, відповідачем протиправно винесено податкову вимогу про сплату податкового боргу № 78613-17 від 17.07.2018 року без урахування всіх обставин, а відтак позовні вимоги в частині її скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 89 Податкового кодексу України, зокрема п.п. 89.1.2 п. 89.1 визначено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов’язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

В свою чергу, враховуючи, що судом встановлено відсутність вищезазначеної заборгованості позивача та протиправність прийнятої вимоги про сплату боргу, позовні вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС в Одеській області області про опис майна у податкову заставу від 20.07.2018 року № 702/11/15-32-17-03-18 також підлягають задоволенню, оскільки фактично є похідними від перших враховуючи що Рішення про опис майна прийнято відповідно до ст. 89 Податкового кодексу України та за відсутності наявної заборгованості у позивача, а також висновків суду про протиправність визначеного відповідачем грошового зобов’язання та як наслідок відсутність виникнення права податкової застави.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами те, що позивачем були порушені приписи законодавства України.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

При цьому суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Як також наголосив Європейський суд з прав людини в рішення від 26.06.2014 у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10), перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто «справедливого співвідношення» між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи позивача викладені в позовній заяві є обґрунтованими, а відповідно такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 11129,68 грн. (а.с. 4,5). Враховуючи зазначене, судові витрати у розмірі 11129,68 грн. мають бути стягнуті з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фермерського господарства "Дінекс-Агро" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу– задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС в Одеській області області № 78613-17 від 17.07.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС в Одеській області області про опис майна у податкову заставу від 20.07.2018 року № 702/11/15-32-17-03-18.

Стягнути на користь Фермерського господарства "Дінекс-Агро" судові витрати у розмірі 11129,68 грн. (одинадцять тисяч сто двадцять дев’ять грн. 68 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Фермерське господарство "Дінекс-Агро" (вул. Академічна, 5а, міське відділення №9, а/с№56,Одеса,Одеська область,65009, код ЄДРПОУ – 32653803)

Відповідач: Головне управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська,5,Одеса,Одеська область,65044, код ЄДРПОУ – 39398646)

Суддя Корой С.М.

.