Справа № 810/2589/18
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року №810/2589/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Терлецької О.О.,

при секретарі судового засідання Кравченко Р.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТС Комлект" до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТС Комлект" з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.04.2018 №.

Представник позивача у судовому засіданні просив суд задовольнити адміністративний позов, в обґрунтування чого зазначив, що податковим органом винесено оспорюване рішення, яке не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку відповідно до вимог ст. 56 Податкового кодексу України.

Окрім того, представник позивача не погоджується з викладеними в ОСОБА_1 перевірки висновками податкового органу, вважає, що судження зазначені в ньому є помилковими, адже не відповідають положенням законів та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТС Комлект" з ТОВ "ЛОЙДМОРІСГРУП".

Заперечуючи проти позову, представник відповідач вказує на обставини, які на його думку свідчать про те, що ГУ ДФС у Київській області при прийнятті оспорюваного рішення, яким позивачу збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 238 032,00 грн., в тому числі за основним платежем, 158 688,00 та 79 344,00 грн. діяло в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фахівцями ГУ ДФС у Київські області проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності, сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН Товариство з обмеженою відповідальністю «TTC КОМПЛЕКТ» () за січень 2018 року, за результатами якої складено ОСОБА_1 № 001016/10-36-53-01/39709401 від 22.03.2018 (надалі - ОСОБА_1 перевірки).

З ОСОБА_1 перевірки слідує, що згідно поданої податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2018 року ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» () сформовано податковий кредит (р.17) у сумі 769625,0 грн., в тому числі за рахунок ТОВ "ЛОЙДМОРІСГРУП" () у сумі 160584,8 грн. (про що свідчить Додаток 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкової декларації з ПДВ за січень 2018 року).

В ході проведення камеральної перевірки ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» встановлено взаємовідносини з ТОВ "ЛОЙДМОРІСГРУП" (), Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, вид діяльності - «неспеціалізована оптова торгівля», податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за 2017.2018 поки не подано.

ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () було зареєстроване в органі державної реєстрації 09.02.2017. На даний час перебуває на податковому обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, код ДПІ 1013.

На дату складання цього акту ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () зареєстроване за місцезнаходженням 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. вишневе, вул. Зелена, буд. 12 /20, на дату складання цього акту перевірки має стан реєстрації платник податків за основним місцем обліку, код стану реєстрації 0, керівник, головний бухгалтер та засновник ОСОБА_3 (Україна, 72300, АДРЕСА_1).

ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () зареєстроване платником податку на додану вартість з 01.04.2017 відповідно до свідоцтва платника ПДВ № 200328616, ІПН 36.

Остання податкова декларація з податку на додану вартість ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () була подана за лютий 2018 року 06.03.2018 № НОМЕР_1.

Декларації з податку на додану вартість за податкові звітні періоди, починаючи з дати реєстрації платником ПДВ (01.04.2017) ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () по грудень 2017 року до контролюючого органу не подавались.

За результатами аналізу баз даних ГУ ДФС у Київській області встановлено, що по ланцюгу формування податкового кредиту ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () від постачальників не встановлено факту придбання товарів (робіт, послуг) з номенклатурою - (Муфта Ду 20(стал., імпорт.), Фланець приварний Ду 80(стал., глухий Ру 10), Кран кульовий в/в Ду25 вода(ричаг, SD), Кран кульовий в/в Ду15 газ(метелик, TK-GAS), Прокладка Ду 25(біконіт, фланц., 68x33), Болт М 12(стап., L=65), Контргайка Ду50(стал., кругла), Ніпель Ду 40 х 20(латунь, LEXLINE) та інших товарів наведених в Додатку 1 до акту), тобто не можливо встановити факт реального походження товарів (робіт, послуг). Враховуючи вищевикладене, неможливо підтвердити факт поставки даних товарів (робіт, послуг) ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () на адресу ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» ().

За результатами аналізу даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () у січні 2018 року не придбавало товар, який в подальшому був реалізований на ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» (), отже неможливо підтвердити факт продажу товару.

Виходячи з вищевикладеного ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () сформовано податковий кредит та податкові зобовязання за січень 2018 року шляхом маніпулювання показниками податкової звітності.

На основі поданих звітностей проведено аналіз щодо наявності фізичних можливостей проводити господарську діяльність. За результатами даного аналізу встановлено, що господарська діяльність ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» (), має наступні ознаки нереальності здійснення операцій, а саме:

- відсутній рух активів, зобов'язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції;

- відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій;

- відсутній кваліфікований персонал;

- кількість працюючих - не можливо встановити, так як підприємствами не подано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за перевіряємий період;

- відсутні основні фонди;

- відсутність реального ланцюга постачання товарно-матеріальних цінностей та надання послуг.

Відсутня будь-яка інформація, що підтверджує наявність у ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () достатньої кількості трудових ресурсів, обладнання, основних засобів для здійснення операцій з продажу товарів (робіт, послуг) за їх кількісними та якісними характеристиками, зазначених ним в зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, у т.ч. складених по покупцю ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» ().

Дослідити наявність у ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () основних фондів (складських приміщень) не є можливим, так як підприємствами не подано Декларацію з податку на прибуток з додатками та форму 1 (Баланс) за 2017 рік, що унеможливлює зробити висновок відносно можливості здійснення господарської діяльності.

Виходячи з вищевикладеного не підтверджується факт поставки зазначених товарів (надання послуг) і відповідно до вимог п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не можуть бути підставою, як для бухгалтерського обліку господарських операцій, так як і наслідок для податкового обліку.

Таким чином, щодо взаємовідносин ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» із ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () слід зазначити наступне:

Враховуючи викладене, ТОВ «ЛОЙДМОРІСГРУП» () не могло фактично здійснити господарські операції на користь ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ», що вказує на формування ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» активу за рахунок надходження товару (Муфта Ду 20(стал., імпорт.), Фланець приварний Ду 80(стал., глухий Ру 10), Кран кульовий в/в Ду25 вода(ричаг, SD), Кран кульовий в/в Ду15 газ(метелик, TK-GAS), Прокладка Ду 25(біконіт, фланц., 68x33), Болт М 12(стал., L=65), Контргайка Ду50(стал., кругла), Ніпель Ду 40 х 20(латунь, LEXLINE) та інших товарів наведених в Додатку 1 до акту) з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне їх отримання.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Вказані обставини стали підставою для висновку, який викладений в ОСОБА_1 перевірки про порушення ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» вимог п. 198.1., п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

На підставі такого висновку відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.04.2018 № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 238 032,00 грн., в т.ч. за податковим зобов'язанням на суму 158 688,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 79 344,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із оспорюваним рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та норми законодавства.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Проведення перевірок є однією з форм податкового контролю (пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України). Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування ПДВ (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування ПДВ, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до абз.1 п.76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом ЗО календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Підпункт 203.1. ст. 203 ПК України вказує, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Отже, здійснюючи камеральну перевірку (22.03.2018) даних, задекларованих у податковій звітності за січень 2018 року (декларацію з ПДВ за січень 2018 року надано ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» 19.02.2018 ) ГУ ДФС у Київській області порушенні строки на її проведення.

Разом з цим, відповідно до норм ПК України вбачається, що камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником обєкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності поданні платником податкової звітності, візуальну перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Законодавчо установлені обмеження щодо повноважень податкового органу під час проведення камеральної перевірки (яка характеризується спрощеним порядком її призначення і проведення, не передбачає присутність платника та можливість подання ним пояснень тощо) є однією з гарантій прав платника, що забезпечують дотримання балансу публічних і приватних інтересів.

Однак, як слідує з ОСОБА_1 перевірки, податковий орган здійснив аналіз первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, які не є предметом дослідження при проведенні камеральної перевірки.

З'ясування податковим органом під час податкової перевірки питань, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення даного виду податкової перевірки, не можна визнати діями суб'єкта владних повноважень, що відповідають наведеним ознакам.

Відповідно, інформація, що зібрана ГУ ДФС у Київській області відносно ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю та не відноситься до предмета перевірки, не може слугувати підставою для складання ОСОБА_1 перевірки.

З урахуванням викладеного, ГУ ДФС у Київській області при вчиненні певних дій повязаних із складенням ОСОБА_1 перевірки та висновків наведених в ньому про порушення позивачем п.п. 198.1 п.198.2 п.198.3 абз. г п. 198.5, п. 198.6 , ст.198 та п.201.10 ст.201 ПК України, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

Крім того, відповідач вважає, що здійснені господарські операції між позивачем та його контрагентом нереальними (безтоварними), при цьому посилається на відсутність інформації щодо наявності у контрагента основних засобів для здійснення операцій продажу товарів за їх кількісними та якісними характеристиками та зазначає про відсутність у контрагента трудових ресурсів, обладнання, складських приміщень та інше. Також в акті перевірки податковий орган посилається на невідповідність придбаного контрагентами позивача товару з реалізованим ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» товару, з чого робить висновок про те, що по операціям з постачання товарів лише оформлялись окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання необгрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

Суд вважає, що такі твердження податкового органу, на підставі яких винесено податкове повідомлення-рішення, прийнятті всупереч принципам податкового законодавства та ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставинах справи з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Положеннями пункту 198.3 статті 198 ПК визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка має містити визначені цією статтею обов'язкові реквізити.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 ПК, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця.

Пунктами 201.7, 201.8, 201.10 статті 201 ПК встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, враховуючи вказані норми ПК, суд звертає увагу на існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, фактична сплата грошових коштів контрагенту, в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи податкового органу про порушення ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» норм податкового законодавства базується на інформації лише одержаних з власних інформаційних систем податкового органу, що не оформлена рішенням суб'єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації; може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності фінансово-господарські операції не відбулись.

Відсутність у контрагентів ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов'язань, не свідчить про неможливість виконати відповідну поставку та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг), у тому числі й по ПДВ. Адже податковий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб'єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов'язань тощо.

Окрім того, чинне податкове законодавство не ставить у залежність право ТОВ «TTC КОМПЛЕКТ» на формування податкового кредиту з податку на додану вартість від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету, та наявність у штаті підприємства працюючих осіб. Контрагенти мають право залучати на надання послуг/виконання робіт інших осіб не лише шляхом укладання трудових договорів. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від діяльності контрагентів, розрахунку з бюджетом третіх осіб та наявність залучених за трудовим договором працівників контрагентів.

Таким чином, викладені в ОСОБА_1 перевірки висновки ГУ ДФС у Київській області про порушення ТОВ «TTC Комплект» норм п.198.1, п. 198. 2 п.198.3, абз. г) п. 198.5 п. 198.6 ст.198 , п.201.10 ст.201 ПК України є помилковим, оскільки базується лише на припущеннях, що суперечить вимогам ПК України та інших норм законодавства.

ОСОБА_4 перевірки не містить належних та допустимих доказів вчинення платником податків порушень при справлянні податку на додану вартість, то винесене податкове повідомлення-рішення є незаконним і підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3 570,49 грн., підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 18.04.2018 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТС Комплект" () сплачений ним судовий збір в розмірі 3 570 (три тисячі п'ятсот сімдесят) грн. 49 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області ()

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 25 вересня 2018 р.