Справа № 2240/2856/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2856/18
РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. позивача ОСОБА_1, представника відповідача Зозулі В.П.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області надіслати висновок, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та зобов'язати Державну фіскальну службу України затвердити висновок, а також нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги.

21 серпня 2017 року постановою Хмельницького окружного адміністративного суду по справі 822/2230/17, яка залишена в силі 16.11.2017 року ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо не подання до Державної фіскальної служби України у 15-денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) ОСОБА_1, висновку щодо виплати грошової допомоги разом із підтверджуючими документами, як подані до заяви. Зобов'язано Головне управління ДФС у Хмельницькій області направити до Державної Фіскальної Служби України, висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 ОСОБА_1.

Однак, ГУ ДФС України у Хмельницькій області, не вірно сформувало висновок, та нарахувало розмір одноразової грошової допомоги, враховуючи відсотки втрати працездатності зазначеній у довідці МСЕК, а ДФС України затвердила висновок з врахуванням відсотку втрати працездатності, не керуючись при цьому жодним нормативно правовим актом, тому позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні та наданому відзиві на позовну заяву позов не визнали. Пояснив, що відповідачем правомірно сформовано та затверджено висновок про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги належать до часткового задоволення з підстав наведених нижче.

21 серпня 2017 року постановою Хмельницького окружного адміністративного суду по справі 822/2230/17, яка залишена в силі 16.11.2017 року ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо не подання до Державної фіскальної служби України у 15-денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) ОСОБА_1, висновку щодо виплати грошової допомоги разом із підтверджуючими документами, як подані до заяви. Зобов'язано Головне управління ДФС у Хмельницькій області направити до Державної Фіскальної Служби України, висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 ОСОБА_1.

Виконуючи постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 року по справі № 822/2230/17, Головне управління ДФС України сформувало, а ДФС України затвердило висновок б/н та дати про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 174000,00 грн, з врахуванням відсотку втрати працездатності.

Вищевказане підтверджується висновком про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України старшому оперуповноваженому з ОВС відділу оперативно-розшукової діяльності та розшуку неплатників податків - оперативного управління ДПА у Хмельницькій області підполковнику податкової міліції ОСОБА_1, платіжним дорученням № 1541 від 08.08.2018 року на суму 174000,00 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачами невірно сформовано та затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції б/н та дати з врахуванням відсотку втрати працездатності зазначеного у довідці МСЕК, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-XII, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі:

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи;

200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи;

150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На момент подання заяви (рапорту) про виплату грошової допомоги, у зв'язку з установленням інвалідності, діяв Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Згідно підпункту 2 пункту 3 вказаного Порядку грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Тобто, як у Законі так і в Порядку, чітко зазначений розмір виплати - в 200- кратному розмірі прожиткового мінімуму у разі встановлення другої групи інвалідності, про що Вінницький апеляційний адміністративний суд зазначив у ухвалі по справі № 822/2230/17 від 16.11.2017 року.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто та обставина, що позивач має право на отримання грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи, доказування не потребує.

Щодо права позивача на отримання вказаної допомоги без врахування відсотку втрати працездатності суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося вище частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Суд зазначає, що наведена норма імперативно вказує на розмір необхідної до виплати допомоги.

Зазначення у ній "залежно від ступеня втрати працездатності" жодним чином не впливає на визначення розміру такої допомоги від інших обставин, крім власне, встановлення певної групи інвалідності.

Відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісія ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України 05.06.2012 року за № 420, ступінь втрати професійного працездатності встановлюється: при І групі інвалідності - не вище 100%, при ІІ групі - не вище 85%, при ІІІ групі інвалідності - не вище 65 %.

Таким чином, у разі ймовірного застосування відсотку ступеня втрати працездатності, як зазначають відповідачі у відзиві, у разі встановлення особам ІІ та ІІІ груп інвалідності, вони взагалі не претендували б на визначений законом розмір допомоги 200-кратний та 150-ти кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Відтак суд робить висновок, що стаття 23 Закону України "Про міліцію" вказує, що грошова допомога надається залежно від ступеня втрати працездатності та в подальшому конкретизує, що розмір такої допомоги залежить саме від встановлення інвалідності певної групи.

Ступінь втрати працездатності установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав позивач до ушкодження здоров'я.

МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги, відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 05.06.2012 року № 420, тобто ступінь втрати працездатності впливає лише на встановлення групи інвалідності органами медико-соціальної експертної комісії, а не органами Державної фіскальної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги з встановленням відповідної групи інвалідності.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач - Головне управління ДФС України при формуванні, а відповідач - ДФС України при затвердженні висновку про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1, з врахуванням відсотку втрати працездатності діяли протиправно, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України б/н та дати щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності - в сумі 174000,00 грн., підлягають задоволенню.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позовна вимога щодо зобов'язання Головного управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції ОСОБА_1 виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб є похідною від першої вимоги та підлягає задоволенню, оскільки рішення Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності є протиправним.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання Державну фіскальну службу України затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції ОСОБА_1 виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, а також нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги, суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки уповноважений орган (Головне управління ДФС у Хмельницькій області) на момент розгляду справи не подав відповідний висновок до розпорядника бюджетних коштів (Державної фіскальної служби України), а тому зобов'язання Державної фіскальної служби України до вчинення дій є передчасним.

Таким чином, з огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України про затвердження висновку б/н та дати про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності та зобов'язання Головне управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику податкової міліції ОСОБА_1, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України про затвердження висновку б/н та дати про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з врахуванням відсотку втрати працездатності.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику податкової міліції ОСОБА_1, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 жовтня 2018 року

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 29001 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідачі:Державна фіскальна служба України (Львівська площа, 8, м.Київ 53, 04053 , код ЄДРПОУ - 39292197) Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя П.М. Майстер