Справа № 1540/3914/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3914/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., за участю секретаря - Філімоненко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (65009, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить суд:

- Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо порушення та зміни строків, порядку та періоду перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії, встановлених Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 р. № 2262, постановами Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року, № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

- Зобов'язати ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати призначену ОСОБА_1 пенсію із 01 березня 2018 року замість 01 травня 2018 року згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

- Зобов'язати ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати призначену ОСОБА_1 пенсію із 01 березня 2018 року відповідно до вимог ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням встановлених при призначенні цієї пенсії 26.09.2013 року розміру - 80 % від грошового забезпечення позивача перед звільненням з військової служби, а також додаткових видів грошового забезпечення - надбавок, премій.

- Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено (а.с. 25-26), що йому встановлювався основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення (вислуга 36 років). В останньому розрахунку пенсії від 17.04.2018 року, Позивачу встановлено основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення. Однак, Позивач з таким перерахунком не згоден, вважає його незаконним та протиправним, а тому, просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 р. призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду.

31.08.2018 року від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 28-29), в обґрунтування якого зазначено, що до 01.01.2018 року Позивач отримував пенсію виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував особисто на момент звільнення з військової служби. Тому і відсотковий розмір грошового забезпечення був застосований відповідно до законодавства, що діяло на момент призначення пенсії.

У 2018 році позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, тому і застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок - станом на 01.01.2018 року.

Отже, Позивач отримує пенсійні виплати, сума яких не зменшувалась, право на перерахунок пенсії реалізовано відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, а тому, просить суд відмовити в задоволені позовних вимог.

02.10.2018 року від представника Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій, представник наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с. 32-39).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у письмовому відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлене наступне.

Судом встановлено, що до вересня 2013 року ОСОБА_1 проходив військову службу на різних посадах у Службі безпеки України.

З 26 вересня 2013 року після звільнення з військової служби з посади заступника начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області, Позивачу, відповідно до вимог ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначено пенсію за вислугою років.

Після призначення зазначеної пенсії, Позивач отримав повідомлення начальника Управління ТУ Пенсійного фонду України в Одеській області Пархоменка Ю.Б. про призначення пенсії за вих. № 2301/05 від 22.11.2013 року (а.с. 16).

Відповідно до вказаного повідомлення при обчисленні пенсії Позивача, було враховано грошове забезпечення, яке складалось з наступних складових, у тому числі надбавок, премій тощо:

- посадовий оклад - 1910 грн.;

- оклад за військове звання - 135 грн.;

- процентна надбавка за вислугу років 40 % - 818 грн.;

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч.- 7653,12 грн.;

- надбавка за умови режимних обмежень, допуск форми 1- 20%;

- надбавка за спеціальне завдання чи державну охорону 70%;

- надбавка за особливо важливі завдання -100%;

- надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення - 50%;

- надбавка за роботу з агентурою на конфіденційній основі 20%;

- премія - 1%.

При цьому, відповідно до вказаного повідомлення основний розмір пенсії становив 80% грошового забезпечення (з урахуванням 36 років вислуги).

Таким чином, станом на 26 вересня 2013 року, Позивачу, відповідно до вимог пунктів «а» ст.ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 р. № 2262- 12 була призначена та виплачувалась пенсія за вислугу 36-ти років у розмірі 80% грошового забезпечення. Розмір пенсії було обчислено згідно грошового забезпечення заступника начальника УСБУ в Одеській області (посаду, яку Позивач обіймав перед звільненням з військової служби).

06.06.2018 року поштою Позивачем отримано повідомлення від 17.04.2018 року Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії за вислугу років (а.с. 14-15).

Відповідно до нового розрахунку перерахована з 01.05.2018 року пенсія складається з наступних сум грошового забезпечення, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»:

- посадовий оклад - 9450 грн.;

- оклад за військове звання - 1480 грн.;

- процентна надбавка за вислугу років 50 %;

- премія 0%.

Позивач вважає протиправними такі дії Відповідача, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Оцінюючи оскаржені дії суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обов'язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок) встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводить у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорії військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Так, розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01 квітня 2012 року, отже відповідачем не обмежується розмір пенсій, а приводиться у відповідність до інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ в первинній редакції, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції Закону № 3668-VІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Крім того, відповідно до Закону України від 27.03.2014 року №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України», який набрав чинності 01.04.2014 року було внесено зміни до ч.2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (на підставі якої позивачеві обраховується пенсія), де цифру « 80» замінили на цифру « 70» (максимальний розмір пенсії).

Разом з тим, суд зазначає, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, тому при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначала розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Даної позиції також притримується й Верховний Суд у Постанові від 24.04.2018 року по справі № 686/12623/17.

З огляду на зазначене, суд погоджується з позивачем, що відповідачем неправомірно було зроблено перерахунок пенсії виходячи з розміру грошового забезпечення у відсотках, який не діяв на момент призначення пенсії.

Разом з тим, Позивачу зроблено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року, а не з 01.05.2018 року, як зазначено у позові, тому відсутні підстави для зобов'язання перерахувати пенсію з 01.03.2018 року, як просить Позивач.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Що стосується позовних вимог щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання, суд зазначає наступне.

Завдання адміністративного судочинства обумовлюється його особливостями, які відрізняють його від інших видів судочинства. Завдання відображає спрямованість адміністративного судочинства, тобто його кінцеву мету. Адміністративне судочинство спрямоване на захист прав, свобод та інтересів фізичних ociб людини та інтересів юридичних ociб незалежно від категорій справ, що підлягають розгляду та суд повинен виходити iз необхідності гарантування дотримання прав свобод та інтересів фізичних ociб людини та інтересів юридичних ociб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Норми ч. 1 ст. 382 КАС України кореспондують з положеннями частини 6 статті 246, пункту 4 частини першої статті 322 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

З наведеної норми вбачається, що зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов'язком суду. При цьому, таке право виникає у випадку, якщо рішення ухвалене не на користь суб'єкта владних повноважень та потребує відновлення порушеного права у найкоротший строк.

Беручи до уваги, що Відповідачем здійснено перерахунок пенсії Позивача з 01.01.2018 року, але судом встановлено протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо порушення розміру перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання не підлягають задоволенню, суд вважає, що підстави для покладення на відповідача обов'язку подати звіт про виконання судового рішення не можуть бути задоволені судом, оскільки таке рішення суду не буде відповідати принципам самої мети судового контролю за виконанням рішень.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Враховуюче зазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-73, 77, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (65009, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо порушення порядку перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, провести перерахунок та підвищення належної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65000, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ), судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні, 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08.10.2018 року.

Суддя Бутенко А.В.

.