Справа № 826/7977/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2018 року № 826/7977/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді-доповідача Келеберди В.І., суддів Качура І.А., Федорчука А.Б., розглянув у спрощеному провадженні справу

за позовом ТОВ «Нікея-ЛТД»

до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, інспектора Митного посту «Столичний» Міндоходів Грищенко Наталії Володимирівни, заступника начальника Київської міжрегіональної митниці Міндоходів Білецького Альфреда Альфредовича, начальника Київської міжрегіональної митниці Міндоходів Романенко Геннадія Васильовича, виконувача обов'язки директора Департаменту митної справи Міндоходів Войцещука Андрія Дмитровича,

треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство доходів і зборів України, Приватне підприємство "НЄВ"

про визнання бездіяльності протиправною

за участі представника позивача Антохова Я.С., представника Київської міжрегіональної митниці Міндоходів Доброва О.І.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Нікея-ЛТД» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, інспектора Митного посту «Столичний» Міндоходів Грищенко Наталії Володимирівни, заступника начальника Київської міжрегіональної митниці Міндоходів Білецького Альфреда Альфредовича, начальника Київської міжрегіональної митниці Міндоходів Романенко Геннадія Васильовича, виконувача обов'язки директора Департаменту митної справи Міндоходів Войцещука Андрія Дмитровича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство доходів і зборів України, Приватне підприємство "НЄВ" про визнання незаконними дій інспектора Митного посту «Столичний» Міндоходів Грищенко Наталії Володимирівни, які полягали у тому, що вона 26 листопада 2013 року внесла у декларацію митної вартості №100270000/2013/185555 у графу «Для відміток митного органу» текст «Див.зворот», і на звороті першого аркушу цієї декларації текст: «Від процедури консультації відмовились у присутності», після чого надала можливість стороннім особам там розписатись і написати текст «ОСОБА_8.» та «ОСОБА_9.» з датами; визнання незаконною бездіяльності заступника начальника Київської міжрегіональної митниці Міндоходів Білецького Альфреда Альфредовича, яка полягає у невжитті заходів до свого підлеглого Грищенко Наталії Володимирівни з приводу обставин, викладених у листі позивача від 29 листопада 2013 року; визнання незаконною бездіяльність начальника Київської міжрегіональної митниці Міндоходів Романенко Геннадія Васильовича, яка полягає у невжитті заходів до своїх підлеглих Білецького Альфреда Альфредовича та Грищенко Наталії Володимирівни з приводу обставин, викладених у листі позивача від 24 січня 2014 року; визнання незаконною бездіяльність виконувача обов'язки директора Департаменту митної справи Міндоходів Войцещука Андрія Дмитровича, яка полягає у невжитті заходів до свого підлеглого Романенка Геннадія Васильовича з приводу обставин, викладених у листі позивача від 7 березня 2014 року №94.

Позов обґрунтовано тим, що працівниками митного органу незаконно зроблено запис у ДМВ «Див.зворот».

Представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що оскаржувані дії безпосередньо не породжують правових наслідків для позивача.

Треті особи письмового відзиву на позов не надали.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2014 задоволено частково адміністративний позов, визнано протиправними та незаконними дії інспектора Митного посту «Столичний» Міндоходів Грищенко Наталії Володимирівни щодо внесення 26.11.2013 у декларацію митної вартості № 100270000/2013/185555 відомостей, що не передбачені нормами Митного кодексу України та Правилами заповнення ДМВ, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599; визнано неправомірними дії державного інспектора Київської міжрегіональної митниці Міндоходів Грищенко Н.В., які полягають в порушені ч.6 ст. 55 та ст. 56 Митного кодексу України, а саме: не проведення консультації з уповноваженою особою декларанта ОСОБА_10

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» задоволено повністю, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2014.скасоано.

Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.06.2017 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2014 та постанову суду апеляційної інстанції від 30.10.2014 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва справу №826/7977/14 прийнято до провадження та призначено до вирішення в судовому засіданні на 04.10.2017.

В судовому засіданні 04.10.2017 оголошено перерву за клопотанням представника позивача.

В подальшому, 24.01.2018 судом відкладено вирішення справи для розміщення публікації про вирішення справи.

Оскільки справа №826/7977/14 не підпадає під дію ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства в судовому засіданні 23.02.2018 ухвалено про вирішення справи у спрощеному провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Нікея-ЛТД» на митну територію України ввезено товар (електротехнічні вироби) за митною декларацією №100270000/2013/185555 від 26.11.2013.

У декларації митної вартості №100270000/2013/185555 від 26.11.2013 інспектором Митного посту «Столичний» Міндоходів ОСОБА_5 у графі «для відміток митного органу» написано «Див. зворот» і на звороті першого аркушу під розпискою уповноваженої особи декларанта ОСОБА_10 від руки вчинила запис «від процедури консультації відмовилась у присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9.» з зазначенням дати здійснення запису.

Вважаючи такі дії незаконними позивач звернувся зі скаргами до органів вищого рівня. За результатами розгляду скарг надано відповіді №14.1/5-26/9122 від 12.12.2013, №2146/1/26-70-52-01 від 17.02.2014, №6494/6/99-99-24-02-04-15 від 10.04.2014 про залишення їх без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Пунктом 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів відповідно до частини 3 статті 54 МК України визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, як передбачено частиною першою статті 55 МК України, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Зміст рішення про коригування митної вартості визначений частиною другою статті 55 МК України, якою також обумовлюється право його оскарження у порядку глави 4 цього Кодексу або до суду.

Проведення консультацій декларанта з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів передбачається частиною 5 статті 55 МК України, а також частиною 4 статті 57 МК України, відповідно до якої застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності..

Право оскаржити до органу вищого рівня або безпосередньо до суду рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено права, свободи чи інтереси особи, передбачено главою 4 МК України.

З системного аналізу викладеного вбачається, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені не будь-які дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише такі, які мають самостійне юридичне значення, безпосередньо породжують окремі правові наслідки та, відповідно, потребують судового захисту.

Правила заповнення ДМВ затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599.

Згідно з пунктом 1.11 даного порядку, посадова особа органу доходів і зборів, що здійснює контроль правильності визначення митної вартості та проводить перевірку заповнення ДМВ, не має права з власної ініціативи або за дорученням чи на прохання декларанта або уповноваженої ним особи вписувати будь-які дані до граф ДМВ, що повинні заповнюватися декларантом або уповноваженою ним особою, вносити до них зміни, доповнення чи виправлення.

На думку суду вчинення посадовою особою митного органу дій щодо внесення у графу декларації митної вартості відповідного напису не має самостійних правових наслідків та не є підставою для їх окремого оскарження. Належним способом захисту прав позивача в даному випадку є оскарження рішення про коригування митної вартості товарів від 26.11.2013 № 100270000/2013/300485/2.

Визнання протиправними дій посадової особи митного органу щодо внесення у графу декларації митної вартості відповідного напису не матиме правовим наслідком відновлення прав та інтересів позивача, ймовірно порушених саме рішенням про коригування митної вартості товарів від 26.11.2013 № 100270000/2013/300485/2.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2014 у справі №826/20983/13-а позов ТОВ «Нікея-ЛТД» задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Митного посту "Столичний" Міндоходів України № 100270000/2013/300485/2 від 26 листопада 2013 р. про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014р. постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2014 залишена без змін.

Таким чином, в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товару №100270000/2013/300485/2, яке прийняте митним органом за результатами поданої ним митної декларації №100270000/2013/185555 скасовано.

Таким чином, дії інспектора Митного посту «Столичний» Міндоходів Грищенко Наталії Володимирівни, які полягали у тому, що вона 26 листопада 2013 року внесла у декларацію митної вартості №100270000/2013/185555 у графу «Для відміток митного органу» текст «Див.зворот», і на звороті першого аркушу цієї декларації текст: «Від процедури консультації відмовились у присутності», після чого надала можливість стороннім особам там розписатись і написати текст «ОСОБА_8.» та «ОСОБА_9.» з датами безпосередньо не породжують окремі правові наслідки, в даному випадку права позивача відновлено згадуваною постановою.

Враховуючи, що вказані дії посадової особи митного органу щодо внесення у графу декларації митної вартості відповідного напису не має самостійних правових наслідків та, фактично не порушують права та інтереси позивача, отже суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій дії інспектора Митного посту «Столичний» Міндоходів Грищенко Наталії Володимирівни, які полягали у тому, що вона 26 листопада 2013 року внесла у декларацію митної вартості №100270000/2013/185555 у графу «Для відміток митного органу» текст «Див.зворот», і на звороті першого аркушу цієї декларації текст: «Від процедури консультації відмовились у присутності», після чого надала можливість стороннім особам там розписатись і написати текст «ОСОБА_8.» та «ОСОБА_9.» з датами.

В частині позовних вимог щодо визнання незаконною бездіяльності відповідача - 3, яка полягає у невжитті заходів до свого підлеглого Грищенко Наталії Володимирівни з приводу обставин, викладених у листі позивача від 29 листопада 2013 року; визнання незаконною бездіяльність відповідача - 4, яка полягає у невжитті заходів до своїх підлеглих Білецького Альфреда Альфредовича та Грищенко Наталії Володимирівни з приводу обставин, викладених у листі позивача від 24 січня 2014 року; визнання незаконною бездіяльність відповідача - 5, яка полягає у невжитті заходів до свого підлеглого Романенка Геннадія Васильовича з приводу обставин, викладених у листі позивача від 7 березня 2014 року №94, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 24 Митного кодексу України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до статті 26 Митного кодексу України вимоги до форми та змісту скарг громадян, строки їх подання, порядок і строки їх розгляду, а також відповідальність за протиправні дії, пов'язані з поданням та розглядом скарг, визначаються Законом України "Про звернення громадян".

Скарга підприємства повинна містити всі необхідні реквізити цього підприємства та бути підписана керівником зазначеного підприємства або особою, яка виконує його обов'язки. Якщо інше не передбачено законом, скарги підприємств подаються і розглядаються у такому самому порядку і в ті самі строки, що й скарги громадян.

Скарга повинна містити конкретну інформацію про предмет оскарження і бути належним чином аргументованою. У разі якщо особа при поданні скарги не може надати відповідних доказів, такі докази можуть бути представлені пізніше, але в межах строку, відведеного законом на розгляд скарги.

Згідно статті 28 Митного кодексу України Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, має право в порядку контролю за діяльністю підпорядкованих органів доходів і зборів або їх посадових осіб скасовувати або змінювати їхні неправомірні рішення, а також вживати передбачених законом заходів за фактами неправомірних рішень, дій або бездіяльності зазначених органів або осіб.

Протиправність рішень за результатами розгляну названих скарг позивач обумовлює виключно протиправністю дій інспектора Митного посту «Столичний» Міндоходів Грищенко Наталії Володимирівни, які полягали у тому, що вона 26 листопада 2013 року внесла у декларацію митної вартості №100270000/2013/185555 у графу «Для відміток митного органу» текст «Див.зворот», і на звороті першого аркушу цієї декларації текст: «Від процедури консультації відмовились у присутності», після чого надала можливість стороннім особам там розписатись і написати текст «ОСОБА_8.» та «ОСОБА_9.» з датами.

Судом не встановлено та позивачем не вказується порушення відповідачами ст. 26 Митного кодексу України та Закону України «Про звернення громадян» під час розгляду скарг позивача від 29.11.2013, 24.01.2014, 07.03.2014, отже позов у вказаній частині не підлягає задоволенню.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2014 у справі №826/20983/13-а встановлено протиправність дій державного інспектора Київської міжрегіональної митниці Міндоходів Грищенко Н.В., а саме порушення ч. 6 ст. 55, ст. 56 МК України, що полягало в проігноровані вимоги уповноваженої особи декларанта про проведення консультацій, відмови проводити такі консультації. Зазначена постанова набрала законної сили.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку права позивача станом на час вирішення даної справи вже відновлено у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок розподілу судових витрат встановлено приписами частини першої статті 139 КАС України за якими підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу судові витрати на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень лише у випадку задоволення її позовних вимог. Тому, враховуючи, що такі підстави відсутні, тому й відсутні підстави для стягнення судових витрат.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» (адреса: м. Київ, вул. Щорса, 36-б, ).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя-доповідач В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

А.Б. Федорчук