Справа № 814/782/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 р. № 814/782/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал», вул. Погранична, 161, м. Миколаїв, 54055
до відповідача:Одеського управління офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, просп. Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65058
про:скасування податкового повідомлення-рішення 06.12.2017 року № ,
ВСТАНОВИВ:

Миколаївське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» (далі - позивач, МКП «Миколаївводоканал») звернулось до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) від 18.08.2017 року № .

Ухвалою від 02.04.2018 року суд відкрив провадження та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

18.04.2018 року суд ухвалив розглядати справу з урахуванням зхмінених позовних вимог в наступній редакції: скасувати податкове повідомлення-рішення Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України № 008534912 від 06.12.2017 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 2015 році, згідно договору від 02.12.2015 року № 24 «Про організацію взаєморозрахунків», укладеного між позивачем, Головним управлінням Державної казначейської служби, Департаментами фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації та Миколаївською міською радою, позивачем отримано субвенцію з державного бюджету у загальній сумі 9062442,27 грн. Вказана сума направлена на погашення заборгованості з податку на додану вартість, що підтверджується випискою по рахунку та платіжним дорученням, однак не була зарахована на електронний рахунок, що спричинило неможливість реєструвати податкові накладні споживачам послуг у грудні 2015 року. Крім того, встановлені постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року у справі № 814/751/16 обставини підтверджують факт відсутності вини позивача у порушенні граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі, а відтак, останній не може нести відповідальності за таке порушення.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач ні в запереченнях до акту перевірки, ні в позові не заперечував проти факту порушення терміну реєстрації податкових накладних. Посилання позивача на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року у справі № 814/751/16 є безпідставними, оскільки вказаним рішенням позивачу було відмовлено у визнанні протиправною бездіяльності ДФС України щодо не зарахування на електронний рахунок позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість з погашення заборгованість з податку на додану вартість у вигляді субвенції та зобов'язання здійснити таке нарахування.

У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що порушення строку реєстрації податкових накладних не може бути обґрунтовано несвоєчасним поповненням електронного рахунку коштами за рахунок субвенції, оскільки в переліку накладних, поданих позивачем з порушенням терміну реєстрації наявні й накладні, виписані вже після зарахування коштів на електронний рахунок позивача, та в той період, коли у позивача був позитивний ліміт в САЕ.

Представники сторін надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд дослідив матеріали справи, оцінив надані докази в їх сукупності та встановив наступне.

Спеціалістами Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС України проведено камеральну перевірку МКП «Миколаївводоканал» з питань дотримання граничного терміну реєстрації податкових накладних (розрахунків корегування) за період виписки з 01.01.2017 року по 31.05.2017 року та з 01.08.2017 року по 30.09.2017 року, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних у червні - жовтні 2017 року. Результати перевірки викладені у акті віл 16.11.2017 року № 348/28-10-49-12/31448144 (далі та раніше за текстом - акт перевірки).

За результатами перевірки встановлено порушення МКП «Миколаївводоканал» граничного терміну реєстрації податкових накладних за звітний період червень - жовтень 2017 року на загальну суму ПДВ 3787172,23 грн., у т.ч.:

- з порушенням терміну реєстрації на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2072,34 грн.;

- з порушенням терміну реєстрації від 15 до 30 календарних днів на суму ПДВ 518,32 грн.;

- з порушенням терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 35745,91 грн.;

- з порушенням терміну реєстрації від 61 календарного дня і більше на суму ПДВ 3748835,66 грн.

Перелік податкових накладних, поданих з порушенням терміну, додано до акту перевірки (арк. спр. 69 - 104).

На підставі акту перевірки відповідачем 06.12.2017 року оформлено та надіслано позивачу податкове повідомлення-рішення № , яким до МКП «Миколаївводоканал» застосовано штраф у розмірі 1510569,59 грн.

Приймаючи рішення у справі, суд виходив з наступного:

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Виходячи з положень п. 201.10 статті 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Для реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначається розмір суми ПДВ, на яку платник має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ним такі податкові накладні/розрахунки коригування. Реєстраційна сума обчислюється автоматично за формулою встановленою п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України та п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 569 (далі - Порядок № 569).

У випадку, якщо сума визначена відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 та п. 1 Порядку № 569 буде меншою, ніж сума податку в податкових накладних, які плати податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 12 Порядку № 569).

Таким чином, виписка податкової накладної та реєстрація її у Єдиному реєстр податкових накладних у встановлений законодавством термін є обов'язком платника податків. Чинним законодавством не передбачено жодних випадків, які б звільняв платника податків від обов'язку реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних виданих податкових накладних та/або розрахунків коригування у встановлений законодавством термін. А у разі відсутності на електронному рахунку в системі електронного адміністрування податку на додав вартість необхідної суми для реєстрації податкових накладних, платник податку зобов'язаний забезпечити поповнення електронного рахунку коштами із свого поточного рахунку.

Відповідно до п. 200-1.4 ст. 200-1 ПК України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу;

б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Згідно п. 201-1.1 ст. 201-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Під час досліду матеріалів справи, судом встановлено, що податкові накладні позивачем подані з порушенням встановлених ПК України термінів. При цьому, позивач даного факту не заперечує ні в позовній заяві, ні в запереченнях до акту перевірки.

Також, суд не приймає посилання позивача на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року у справі № 814/751/16, виходячи з наступного.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року у справі № 814/751/16 в повному обсязі задоволено позовні вимоги МКП «Миколаївводоканал» до Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України щодо не зарахування на електронний рахунок № 2856 позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість коштів у сумі 7732497,01 грн. з погашення заборгованості з податку на додану вартість у вигляді субвенції, зобов'язати Державну фіскальну службу України та Державну казначейську службу України вчинити дії щодо зарахування на електронний рахунок № 2856 позивача коштів, які проведені по взаєморозрахункам з погашення заборгованості з різниці в тарифах в рахунок заборгованості з податку на додану вартість у сумі 7732497,01 грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року у справі № 814/751/16 апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України задоволено, а апеляційну скаргу Державної казначейської служби України - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов МКП «Миколаївводоканал» задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо зменшення суми наявного залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку - Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал», не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, згідно Коригуючих реєстрів типу 8 від 18.01.2016р.;

- зобов'язано Державну казначейську службу України зменшити суму наявного залишку узгоджених податкових зобов'язань платника податку - Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» згідно Коригуючих реєстрів типу 8 від 18.01.2016р., не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомити про це Державну фіскальну службу України;

- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки у вказаному рішенні суд відмовив МКП «Миколаївводоканал» у визнанні протиправною бездіяльності ДФС України щодо не зарахування на електронний рахунок №2856 позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість коштів у сумі 7732497,01 грн. з погашення заборгованості з податку на додану вартість у вигляді субвенції та зобов'язання здійснити зазначене зарахування, суд не приймає посилання позивача у позові на таку бездіяльність з боку відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено суду законність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення від 18.08.2017 року №

Враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 139 КАС України суд здійснює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Позивачем при зверненні до суду з позовними вимогами щодо скасування податкового повідомлення-рішення Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) від 18.08.2017 року № , сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

В подальшому позивач змінив позовні вимоги та просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України № 008534912 від 06.12.2017 року.

Сума штрафу, що підлягає стягненню відповідно до вказаного рішення, становить 1510569,59 грн.

Судовий збір, відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в даному випадку дорівнює 22658,54 грн. (1,5% від суми 1510569,59 грн.). З урахуванням сплаченої суми 1762,00 грн., залишок недоплаченого судового збору становить 20896,54 грн. Дана сума підлягає стягненню з позивача на відповідний рахунок державного бюджету України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 194, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» (вул. Погранична, 161, м. Миколаїв, 54055, ) до Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС (пр. Шевченка, 15/1, м. Одеса, 65058, ) - відмовити.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» () на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106). судовий збір у сумі 20896,54 грн. (двадцять тисяч вісімсот дев'яносто шість гривень 54 копійки).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник