Справа № 826/15184/17
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 жовтня 2018 року № 826/15184/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді – Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом

Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіль-Сервіс»

про

стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

ГУ ДФС у місті Києві звернулось до суду з позовом до ТОВ «Профіль-Сервіс» про стягнення податкового боргу у розмірі 79 873,98 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2017 року відкрито скорочене провадження у адміністративній справі та надано строк відповідачу для надання заперечень, а від позивача витребувані додаткові матеріали по справі.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно п.12 ч.1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

27.02.2018 року судом постановлено ухвалу про призначення розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження) на підставі п.4 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України в чинній редакції).

Копія даної ухвали із визначенням строку для надання відзиву на позов була направлена відповідачу засобами поштового зв’язку, однак кореспонденція суду повернулась неврученою з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання». Тобто, поштове відправлення не вручено адресату з незалежних від суду причин.

З огляду на зазначене та враховуючи положення ч.6 ст.251 КАС України, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києві від 27.02.2018 року вважається такою, що вручена позивачу.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала суду від 27.02.2018 року, у відповідності до положень Закону України «Про доступ до судових рішень», оприлюднена 02.03.2018 року.

Своїм правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався, заяв/клопотань суду не направляв.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Заборгованість, що визначена контролюючим органом у позовній заяві на загальну суму 79 873,98 грн утворилась у зв’язку з несплатою у визначені Податковим кодексом України (далі по тексту – ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) строки зобов’язань по сплаті податку на додану вартість.

Так, заборгованість у сумі 77 116,18 грн утворилась у зв’язку з несплатою податкових зобов’язань визначених в деклараціях з податку на додану вартість:

- № від 19.05.2017 року у розмірі 11 691,18 грн;

- № від 20.06.2017 року у розмірі 23 810,00 грн;

- № від 20.07.2017 року у розмірі 9 078,00 грн;

- № від 21.08.2017 року у розмірі 13 317,00 грн;

- № від 19.09.2017 року у розмірі 9 667,00 грн;

- № від 20.10.2017 року у розмірі 9 553,00 грн.

В силу положень, закріплених в п.54.1 ст.54 ПК України така сума грошового зобов’язання вважається узгодженою.

Також, на підставі п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, відповідачу була нарахована пеня в розмірі 2 757,80 грн.

При цьому, позивачем було надано розрахунок податкового боргу станом на 12.01.2018 року, відповідно до якого заборгованість у сумі 75 740,15 грн утворилась у зв’язку з несплатою податкових зобов’язань визначених в деклараціях з податку на додану вартість:

- № від 20.06.2017 року у розмірі 3 687,15 грн;

- № від 20.07.2017 року у розмірі 9 078,00 грн;

- № від 21.08.2017 року у розмірі 13 317,00 грн;

- № від 19.09.2017 року у розмірі 9 667,00 грн;

- № від 20.10.2017 року у розмірі 9 553,00 грн;

- № від 17.11.2017 року у розмірі 15 270,00 грн;

- № від 19.12.2017 року у розмірі 14 908,00 грн.

На підставі п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, відповідачу була нарахована пеня в розмірі 2 514,51 грн.

Крім того, позивачем було надано розрахунок податкового боргу станом на 07.03.2018 року, відповідно до якого заборгованість у сумі 75 875,28 грн утворилась у зв’язку з несплатою податкових зобов’язань визначених в деклараціях з податку на додану вартість:

- № від 20.07.2017 року у розмірі 5 748,28 грн;

- № від 21.08.2017 року у розмірі 13 317,00 грн;

- № від 19.09.2017 року у розмірі 9 667,00 грн;

- № від 20.10.2017 року у розмірі 9 553,00 грн;

- № від 17.11.2017 року у розмірі 15 270,00 грн;

- № від 19.12.2017 року у розмірі 14 908,00 грн;

- № від 15.01.2018 року у розмірі 7 412,00 грн.

На підставі п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, відповідачу була нарахована пеня в розмірі 1 970,74 грн.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні лише копії декларацій № від 19.05.2017 року, № від 20.06.2017 року, № від 20.07.2017 року, № від 21.08.2017 року, № від 19.09.2017 року, № від 20.10.2017 року.

Копій декларацій № від 17.11.2017 року, № від 19.12.2017 року, № від 15.01.2018 року для підтвердження наявності боргу у цій частині позивачем до суду не було надано.

Отже, зважаючи вищезазначене, зокрема беручи до уваги розрахунок боргу від 07.03.2018 року та витяг з облікових карток, суд зазначає про те, що доказами наявними в матеріалах справи підтверджується сума боргу зі сплати податку на додану вартість, що виникла на підставі:

- декларації № від 20.07.2017 року у розмірі 5 748,28 грн;

- декларації № від 21.08.2017 року у розмірі 13 317,00 грн;

- декларації № від 19.09.2017 року у розмірі 9 667,00 грн;

- декларації № від 20.10.2017 року у розмірі 9 553,00 грн;

- пені у розмірі 1 970,74 грн.

Отже, загальна сума заборгованості зі сплати податку на додану вартість, що рахується за платником податків на час винесення судового рішення і наявність якої підтверджена належними, достатніми і допустимими доказами, становить 40 256,02 грн.

Згідно із визначенням, наведеним в п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов’язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Так, згідно п.31.1 ст.31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов’язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

З дотриманням порядку та строків, визначених у ст.59 ПК України, на юридичну адресу відповідача направлена податкова вимога №3242-17 від 16.12.2016.

При цьому, у відповідності до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов’язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно пунктів 95.1 – 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

На підставі наявних у справі доказів та їх оцінки під час розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд приходить до висновку про доведеність контролюючим органом підстав виникнення податкової заборгованості, наявність боргу у визначеному ним розмірі, а також дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку, що дає суду підстави для задоволення позову у в частині вимог щодо стягнення заборгованості, що утворилась відповідно до декларації № від 20.07.2017 року, декларації № від 21.08.2017 року, декларації № від 19.09.2017 року, декларації № від 20.10.2017 року з урахуванням пені пені.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 263, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіль-Сервіс» суму податкового боргу по сплаті податку на додану вартість у загальному розмірі 40 256 (сорок тисяч двісті п’ятдесят шість) гривень 02 коп.

В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Позивач – Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (код ЄДРПОУ Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіль-Сервіс» (, юридична адреса: 02121, м. Київ, вул. Автопаркова, 7).

Суддя Н.А. Добрівська