Справа № 804/8838/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

02 жовтня 2018 року

справа №804/8838/17

адміністративне провадження №К/9901/53514/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

при секретарі судового засідання Гутніченко А.М.,

за участю представників сторін:

позивача - Савенка О.О. згідно статті 8 Статуту,

відповідача - Павловича Д.М за дов. від 13 грудня 2017 року №38308/10/04-36-10-06-05,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року (суддя Рябчук О.С.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року (судді Білак С.В., Олефіренко Н.А. Шальєва В.А.)

у справі № 804/8838/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В :

ПРОЦЕДУРА

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «В1» від 21 вересня 2017 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень 2017 року на суму 714 706,34 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 178 676,59 грн - з мотивів його безпідставності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 21 вересня 2017 року №.

У червні 2018 року відповідачем подана касаційна скарга на судові рішення судів попередніх інстанцій, 13 серпня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження, витребувано справу №804/8838/17 з суду першої інстанції.

29 серпня 2018 року справа №804/8838/17 надійшла до Верховного Суду.

10 вересня у Верховному Суді зареєстровано відзив позивача на касаційну скаргу.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у відкритому судовому засіданні відповідно до статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року податковим органом складено акт від 13 вересня 2017 року №11657/04-36-12-02/41161689.

Перевірку проведено на підставі наказу від 18.08.2017 року №4453-п, відповідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.2 ст. 78, пп. 82.2 ст. 82, ст. 200 Податкового кодексу України, у зв'язку з поданням заяви Товариства про проведення документальної позапланової перевірки від 17 серпня 2017 року №319.

В Акті перевірки зафіксовано порушення позивачем пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника по декларації за червень 2017 року на суму 714 706,34 грн.

Позивачу інкриміноване завищення заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 714 706,34 грн внаслідок повторного включення суми податку на додану вартість у додатку 3 до декларації по контрагенту Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива». На думку податкового органу сума податку на додану вартість за травень 2017 року у розмірі 714706,34 грн. по вказаному постачальнику вже формувала бюджетне відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за травень 2017 року.

Висновок про повторне включення спірної суми до бюджетного відшкодування за червень 2017 року зроблений відповідачем із посиланням в Акті перевірки на ту обставину, що аналогічна сума в розрізі контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» вже була відображена позивачем у Додатку 3 та рядку 17 податкової декларації № від 20 червня 2017 року (з урахуванням уточнюючого розрахунку від 5 липня 2017 року №) за травень 2017 року.

11 вересня 2017 року позивачем подано до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації за червень 2017 року, яку прийнято податковим органом.

Вказаним розрахунком виправлено ідентифікаційний номер контрагента по сумі бюджетного відшкодування 714706,34 грн: помилково зазначений ЄДРПОУ 26 («Агрофірма «Нива») виправлено на ЄДРПОУ 24 (ПП АФ «Славутич»). Числовий вираз суми від'ємного значення бюджетного відшкодування, в тому числі сплаченого постачальникам або до Державного бюджету України податку на додану вартість за травень 2017 року на рівні 714 706,34 грн залишилось незмінним.

На підставі висновків акту податковим органом винесено спірне податкове повідомлення рішення форми «В1» від 21 вересня 2017 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 714706,34 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 178676,59 грн.

Правовими підставами спірного податкового повідомлення-рішення зазначено положення пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 та пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України.

ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем допущено технічну помилку в Додатку 3 до податкової декларації в частині правильного зазначення контрагента, за операціями з яким сформовано частину суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість звітного періоду.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що за результатами проведеної відповідачем перевірки не встановлено порушень розрахунку позивачем частини суми бюджетного відшкодування у розмірі 714 706,34 грн, відтак висновок податкового органу про задвоєння цієї суми податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентом позивача є безпідставним.

ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ та ВІДЗИВУ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач доводить, що завищення позивачем суми бюджетного відшкодування на непідтверджену Актом перевірки суму відбулось внаслідок повторного включення цієї суми (714 706,34 грн) до Додатку 3 до декларації за червень 2017 року, в той час як за наявною в нього інформацією таку ж суму в розрізі того ж контрагенту («Агрофірма «Нива») було включено до Додатку 3 до декларації за травень 2017 року.

Зазначає про невідповідність поданого позивачем уточнюючого розрахунку вимогам пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, оскільки такий подано після проведення перевірки, а саме 11 вересня 2017 року, в той час як перевірка проводилась з 28 серпня по 9 вересня 2017 року.

Зазначає про відсутність в оскаржених судових рішеннях правового висновку про те, за якою формою повинно було виносить спірне податкове повідомлення-рішення з огляду на встановлені перевіркою порушення з боку позивача.

Податковий орган зазначає, що судами попередніх інстанцій порушено вимоги процесуального закону в частині повноти з'ясування обставин справи, внаслідок чого ними винесено необґрунтовані рішення, просить у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на касаційну скаргу позивач з доводами касаційної скарги не погоджується, вважає позицію відповідача необґрунтованою з огляду на те, що в Акті перевірки не зафіксовано порушень формування спірної частини суми бюджетного відшкодування.

З посиланням на принцип пропорційності позивач доводить протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки воно винесене за формою «В1», а не «В3», наслідки якого є більш обтяжливими для платника податків.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Щодо застосування норм процесуального права

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормативне регулювання станом на час спірних правовідносин

Відповідно до підпункту 14.1.18. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200.4. Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 200.7. зазначеної статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 200.14. цієї статті якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

За змістом пункту 50.2 статті 50 Податкового кодексу України уточнюючий розрахунок може бути поданий платником у разі самостійного виявлення помилок поза межами часу проведення податкової перевірки.

Наказом Міністерства Фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за №124/28254) затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Підпунктом 2) пункту 1 розділу ІІ Порядку встановлено, що контролюючий орган визначає зокрема зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість і складає податкове повідомлення-рішення у випадку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми бюджетного відшкодування платника податків, що заявлена у податковій (митній) декларації, уточнюючих розрахунках.

За змістом пункту 2 розділу ІІ Порядку податкові повідомлення-рішення складаються зокрема за формами: "В1" - у разі завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, у тому числі якщо заявлені до відшкодування суми податку на додану вартість на момент перевірки відшкодовані платнику податку (додаток 6); "В3" - у разі відмови у наданні бюджетного відшкодування (додаток 7).

Відповідно до підпункту 54.3.2. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.

Оцінка доводів касаційної скарги

Сукупний аналіз вимог пункту 58.1 статті 58 та пунктів 200.4, 200.14 статті 200 Податкового кодексу України свідчить про те, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення із зазначенням суми перевищення бюджетного відшкодування є встановлення факту завищення розміру задекларованого від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.

Вимоги наведеного нормативного регулювання спірних правовідносин свідчать про те, що заявлені платником податків суми бюджетного відшкодування повинні бути підтвердженими внаслідок проведення перевірки контролюючим органом.

Актом перевірки від 13 вересня 2017 року не встановлено неправильності розрахунку суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 714 706,34 грн, таким чином висновки Акту про проведення перевірки не узгоджуються зі змістом спірного податкового повідомлення-рішення, що підтверджує правильність правової оцінки обставин справи, здійсненої судами попередніх інстанцій.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо невідповідності поданого позивачем уточнюючого розрахунку вимогам пункту 50.2 статті 50 Податкового кодексу України, оскільки такий подано поза межами проведення податкової перевірки, до моменту складання Акту перевірки.

В частині доводів відповідача щодо форми податкового повідомлення-рішення Суд зазначає, що їх оцінка не має першочергового значення з огляду на підтвердження в ході судового розгляду самостійних підстав для скасування оскарженого акту індивідуальної дії.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За змістом частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій прийняли законні і обґрунтовані рішення, внаслідок чого касаційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року у справі № 804/8838/17 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер