Справа № 623/1561/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 623/1561/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Донець Л.О.

суддів: Бенедик А.П. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.07.2018, (суддя І інстанції Гуренко М.О.,) по справі № 623/1561/18

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про визнання рішення посадової особи державної виконавчої служби протиправним та його скасування,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2018 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати дії старшого державного виконавця Мельник Т.О. Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, які полягають у винесенні безпідставно, необґрунтованої постанови від 03.05.2018 року про закінчення виконавчого провадження протиправними; визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.05.2018 року старшого державного виконавця Мельник Т.О. Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.07.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції заявлених доводів про відвід судді, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», що привело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 26.03.2018 року постановою відповідача відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №623/3181/16-а, виданого 14.03.2018 року.

На підставі вказаного вище виконавчого листа Ізюмський міський голова Марченко Валерій Віталійович зобов'язується вирішувати питання про призначення премії позивачу за квітень 2016 року.

03.05.2018 року постановою відповідача закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №6234/3181/16-а. виданого 14.03.2018 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що підставою для закриття провадження у виконавчому провадженні стало розпорядження Ізюмського міського голови № 056-К «Про внесення змін до розпорядження Ізюмського міського голови від 21.04.2016 року №271», яке прийняте на виконання вимог судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» каже, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Матеріали справи свідчать про те, що підставою для закінчення провадження у справі стало виконання Ізюмським міським головою судового рішення про зобов'язання вирішити питання про призначення премії позивачу за квітень 2016 року, шляхом прийняття розпорядження Ізюмського міського голови № 056-К від 12.03.2018 року «Про внесення змін до розпорядження Ізюмського міського голови від 21.04.2016 року №271».

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що позивачем фактично висловлюється незгода з розпорядженням Ізюмського міського голови № 056-К від 12.03.2018 року, оскільки позивачу премія призначена не була, та вважає що судове рішення виконане не у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі позивач, також, каже про невиконання відповідачем свого обов'язку щодо перевірки повноти виконання судового рішення.

Надані до матеріалів справи документи свідчать про те, що на Ізюмського міського голову покладений судовим рішенням лише обов'язок щодо вирішення питання про призначення премії позивачу за квітень 2016 року.

Своїм розпорядженням від 12.03.2018 року №056-К Ізюмський міський голова дане питання вирішив, та позивачем вказане розпорядження від 12.03.2018 року не оскаржено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

З приводу доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції під час розгляду справи встановлених правил відводу судді від розгляду справи, то колегія суддів зазначає на таке.

У відповідності до ч.1 ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

На підставі ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Згідно до ч. ч.3, 4, 8, 11, 12 ст.40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Пунктом 2 частини 3 статті 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими;

14.06.2018 року позивачем заявлений відвід судді Гуренко М.О. під час розгляду справи в суді першої інстанції з підстав наявності обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді, а саме: перебування судді Гуренко М.О. під впливом представника Ізюмського міського голови.

14.06.2018 року ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Гуренко М.О.

18.06.2018 року ухвалою судді Одарюк М.П. в задоволенні заяви про відвід судді Гуренко М.О. відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі позивач каже про те, що Ізюмським міським головою Харківської області рішенням №1689 від 26.06.2018 року задоволено звернення голови Ізюмського міського суду Харківської області Одарюк М.М. про виділення з бюджету 100 000 грн для забезпечення діяльності суду, що викликає сумнів у неупередженості суддів.

Колегія суддів зауважує на тому, що справа в суді першої інстанції розглядалась суддею Гуренко М.О. та позивачем вказувались інші підстави для даного відводу судді, аніж вказані в апеляційній скарзі.

Наведені вище обставини, позбавляють суд апеляційної інстанції скасувати судове рішення з вказаних в апеляційній скарзі підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Згідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.07.2018 по справі № 623/1561/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді А.П. Бенедик О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 08.10.2018.