Справа № 465/5848/17
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.10.2018 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої- судді Мартьянової С.М.

при секретарі- Турчак М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та інспектора Грушецького Володимира Михайловича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, суд -

в с т а н о в и в :

позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів Управління патрульної поліції у м. Львові та інспектора Грушецького Володимира Михайловича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження. Позов мотивує тим, що 03.10.2017 року інспектором поліції Грушецьким В.М. складено постанову БР №655103 про те, що він 03.10.2017 року на 503 км. + 200 автодороги Київ-Чоп, керував автомобілем марки «Cherry A21 Elara» д.н.з. НОМЕР_1 із вимкненими фарами ближнього світла (денними ходовими вогнями) за межами населеного пункту, чим порушив вимоги п.9.8 ПДР, однак із зазначеним не погоджується, вважає її складеною в супереч діючому законодавству без врахування та надання належної оцінки обставинам справи, а тому вважає спірну постанову незаконною та необґрунтованою.

Позивач подав до суду клопотання, в якому просить справу розглянути у його відсутності та позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причин неприбуття не повідомив, свого відношення до позову не направив. Оскільки відповідно до п.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що інспектором батальйону 1 УПП м.Львова Грушецьким В.М. була винесена постанова серії БР №655103 від 03.10.2017 року про те, що ОСОБА_2 03.10.2017 року на 503 км. + 200 автодороги Київ-Чоп, керував автомобілем марки «Cherry A21 Elara» д.н.з. НОМЕР_1 із вимкненими фарами ближнього світла (денними ходовими вогнями) за межами населеного пункту, чим порушив вимоги п.9.8 ПДР, чим порушив вимоги п.2.9д ПДР та ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Так, в силу вимог п.9.8 ПДР України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності з вимогами п.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Зважаючи на той факт, що відповідач не надав, а матеріали справи не містять, інших доказів правомірності свого рішення, що є його обов'язком, відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ, будь-який сумнів тлумачиться на користь особи, що притягається до відповідальності, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 є обґрунтованим в частині оскарження постанови, тому постанову БР №655103 від 03.10.2017 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП слід скасувати.

Але суд не погоджується з доводами позивача щодо порушення відповідачем Грушецьким В.М. процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, недодержання процедури розгляду адміністративної справи, тощо.

При цьому суд бере до уваги Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, у якому Конституційний суд України зазначив: положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той же час у вказаному рішенні Конституційний суд України звернув увагу на таке.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Крім того, відповідно до частин 2, 4 ст.258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з наведених вище роз'яснень Конституційного Суду України, суд встановив, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося в скороченому провадженні, яке не вимагає будь-яких спеціальних процедур.

З цих підстав суд не бере до уваги посилання позивача на те, що відповідач одразу розглянув справу на місці, та не надав йому можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, а також на порушення позивачем процедури розгляду адміністративної справи, передбаченої статтями 278, 279 КУпАП.

Тому позовні вимоги про визнання дій інспектора патрульної поліції протиправними задоволенню не підлягають.

Крім того, суд вважає безпідставними позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача, оскільки відповідно до ст. 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності..

З наведених міркувань та керуючись ст.2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та інспектора Грушецького Володимира Михайловича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №655103 від 03.10.2017 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.121 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Cуддя Мартьянова С.М.