Справа № 130/2315/18
Суддя: Саландяк О. Я.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Саландяк О.Я.,

з участю секретаря судових засідань Райчук Б.А.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача Сінькевича Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора ВБРД УПП у Вінницькій області капітана поліції Сінькевича Тараса Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 із позовом до інспектора ВБРД УПП у Вінницькій області капітана поліції Сінькевича Т.О., в якому зазначив, що постановою серія НК №383665 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 17.09.2018 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Постанова мотивована тим, що водій ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом ГАЗ РУТА, н.з. НОМЕР_2, 17.09.2018 року о 08-50 год. на автомобільній дорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський, керував автобусом не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, чим порушив п. 21.1 (б) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126. Позивач вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки до постанови не додано жодних матеріалів, які б доводили вчинення ОСОБА_4 порушень чинного законодавства. Позивачем було надано відповідачу всі необхідні документи для перевірки, однак під час перевірки виявилося, що позивачем було представлено свідоцтво про реєстрацію на автобус ГАЗ-РУТА, д.н.з. НОМЕР_1, а не на автобус ГАЗ_РУТА, д.н.з. НОМЕР_2. Обидва транспортні засоби належать ТОВ «Жмеринське АТП-10512». Позивач 17.09.2018 року при виїзді із автопарку помилково отримав свідоцтво про реєстрацію на інший автобус, адже обидва ці автобуси та свідоцтва про їх реєстрацію є ідентичними. Окрім того, під час дачі пояснень керівником підприємства ОСОБА_4 було доставлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та пред'явлено відповідачу. Також відносно позивача 17.09.2018 року інспектором ВБДР УПП у Вінницькій області Синько М.А., який був в одному екіпажі із інспектором Сінькевичем Т.О., було винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом із технічними несправностями, зокрема на задній правій вісі коліс встановлено зовнішню шину, що з ознаками до появи індикатору зношування, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Вважає, що в даному випадку обидві справи мали бути об'єднані оскільки розглядались представниками одного і того ж органу, а покарання мало бути застосоване за статтею, де санкція передбачає більш суворе покарання. Також позивач зазначає у позовній заяві, що відповідачем було порушеного його права щодо можливості дачі письмових пояснень та доказів. Вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимоги ст. 33 КУпАП щодо зазначення відомостей щодо того що відповідач при накладення адмінстягнення врахував характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, які б могли пом'якшити або обтяжити відповідальність, не вказано відомостей про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене, вважає, що відповідач не мав правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вина позивача у вчиненні інкримінованого правопорушення законним способом не доведена, а тому постанова при притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає визнанню незаконною та скасуванню.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 01.10.2018 року даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, судове засідання призначено на 09.10.2018 року (а.с. 12-13).

Відповідачу у встановленому законом порядку було надіслано копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Відповідачу було запропоновано в строк до 08.10.2018 року надати відзив на позов. Відзиву на позовну заяву відповідач не надав.

В судове засідання, будучи належним чином та завчасно повідомленим, не з'явився позивач ОСОБА_4 та судом з врахуванням думки присутніх учасників справи ухвалено проводити судове засідання у відсутність позивача, оскільки його інтереси представляє адвокат (а.с. 8-9).

Представник позивача ОСОБА_2 у заяві по суті (позові) та в ході судового розгляду виклав наступну правову позицію. Позивач ОСОБА_4 17.09.2018 року керував транспортним засобом ГАЗ РУТА, н.з. НОМЕР_2, о 08-50 год. на автомобільній дорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський, що є соціально значимим маршрутом, а тому виявивши в ході спілкування із працівниками поліції помилковість виданого йому свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу не міг з»їхати з маршруту, оскільки він перевозив людей. Вини у видачі йому свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу на автобус ГАЗ-РУТА, д.н.з. НОМЕР_1 немає. Поки відповідачем виносилась оскаржувана постанова, належне свідоцтво було надане свідком ОСОБА_5, важких наслідків від даного порушення не настало. При накладенні стягнення не враховано вимоги ст. 36 ч.2 КУпАП, адже порушення за ст. 121 ч.2 КУпАП є більш важким. Просив постанову серія НК №383665 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 17.09.2018 року відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Відповідач Сінькевич Т.О. в ході судового розгляду виклав наступну правову позицію. Дійсно 17.09.2018 року о 8.50 позивач ОСОБА_4 керував транспортним засобом ГАЗ РУТА, н.з. НОМЕР_2, на автомобільній дорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський. Зупинений позивач був іншим інспектором Синьком М.А.,та підставою для зупинки стало те, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом не будучи пристебнутим ременем безпеки. Синько М.А. помітив несправності автомобіля та оформленням даного порушення займався саме він. На вимогу відповідача надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ РУТА, н.з. НОМЕР_2, водій ОСОБА_4 не зміг його знайти. Оскільки в автобусі були пасажири, для складання відповідних протоколів патруль прослідував за позивачем до вулиці Павлова в м.Жмеринка, де останній висадив пасажирів. На вимогу відповідача Сінькевича Т.О., на виконання положень ст. 265-2 КУпАП було надано можливість позивачу надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу щоб уникнути процедури тимчасового затримання транспортного засобу. Постанови про притягнення ОСОБА_4 виносились в різний час, різними посадовими особами, тому об»єднати їх не було можливості. Оскаржувану постанову складено саме за відсутність при собі свідоцтва про реєстрацію водієм, який ним керував, а тому надання такого свідоцтва в подальшому не впливає на факт наявності порушення. Саме свідоцтво було надано відповідачу тоді, коли складання постанови ним завершувалось. Права позивачу роз»яснювались двічі, повторно на камеру. Позивач в ході огляду автомобіля та тридцяти хвилинного чекання реєстраційного документу надавав усні пояснення, бажання надати письмові пояснення не висловлював. Якби він такі пояснення надав, вони б були приєднані до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він є директором ТОВ «Жмеринське АТП-10512» у якому наявні вісім аналогічних автобусів, які мають ідентичні марки та роки випуску. Документи водіям видаються вранці при виїзді на маршрут, а ввечері здаються ними. Видача свідоцтва не на той транспортний засіб ОСОБА_4 є помилкою - людським фактором. Коли позивач ОСОБА_4 зателефонував, що його зупинив патруль поліції, свідок особисто забрав на базі належний техпаспорт та привіз його працівникам поліції на вулицю Павлова в м.Жмеринка.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Позивач як на підставу своїх позовних вимог послався на те, що його права були порушені відповідачем, який незаконно виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Предметом позову є визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Судом встановлено, що 17.09.2018 року ст. інспектором ВБДР УПП у Вінницькій області капітаном поліції Сінькевичем Т.О. було винесено постанову серії НК№383665 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за фактом того, що позивач 17.09.2018 року о 08-50 год. на автомобільній дорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський керував автобусом ГАЗ-РУТА, державний номерний знак НОМЕР_2, не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, чим порушив п. 21.1 (б) ПДР України (а.с. 6).

Суд не бере до уваги та визнає неналежним доказом надану позивачем копію постанови серії НК №383856 від 17.09.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, оскільки вона не містить інформації щодо предмета доказування - винуватості чи невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КАС України.

Також суд звертає увагу, що позивачем не висунуто жодної позовної вимоги щодо даної постанови, яка складена іншою посадовою особою - інспектором ВБРД УПП у Вінницькій області Синьком М.А. Позивачем самостійно визначено відповідачем у справі суб»єкта владних повноважень - посадову особу ВБРД УПП у Вінницькій області інспектора Сінькевича Т.О., а тому суд не вбачає можливості вийти за межі заявлених позовних вимог.

Суд не погоджується із позицією позивача про можливість застосування в межах розгляду даної адміністративної справи положень ч.2 ст. 36 КУпАП та не бере до уваги викладені у позовній заяві обставини щодо обов'язку відповідача об'єднати розгляд справ за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та за ч. 2 ст. 121 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення за статтею із більш суворішим покаранням.

Частиною першою статі 126 КУпАП встановлено, зокрема, адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Підпунктом «б» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України, встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до частин другої - п'ятої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Продемонстрованими і дослідженими у судовому засіданні відеозаписами обставин складання протоколу в частині притягнення до відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 126 КУпАП, поясненнями учасників, що надані з приводу такої демонстрації вбачається, що ОСОБА_4 17.09.2018 року був зупинений патрулем поліції з двох працівників. Вимогу відповідача надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ РУТА, н.з. НОМЕР_2, саме яким керував позивач, не була виконана через його відсутність при собі. Надання даного свідоцтва свідком у справі до місця розгляду справи та складання протоколу по вулиці Павлова в м.Жмеринка не усуває самого факту порушення, не виключає вини водія та кореспондує із положеннями ст. 265-2 КУпАП щодо перевірки підстав застосування/незастосування процедури тимчасового затримання транспортного засобу.

Позивачу було роз»яснено його права, тиску на нього не чинилось, він виправдовувався та загалом визнавав вину, давав усні пояснення, які відповідачем були взяті до уваги, про що свідчить сама процедура складання протоколу.

Суд розцінює критично пояснення представника позивача щодо тиску відповідача у формі пояснень про те, що він забере транспортний засіб, оскільки із відео вбачається, що такі роз»яснення відповідачем здійснювались на виконання ст. 265-2 КУпАП.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 90 КАС України, суд згідно з положеннями статей 73, 74, 75, 76 цього ж Кодексу вважає наявні у справі докази у вигляді оскаржуваної постанови НК №383665 від 17.09.2018 року належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вона містить інформацію щодо предмета доказування, одержана у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, та дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оскаржена постанова від 17.09.2018 року серії НК №383665 складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства. Розмір штрафу, що визначений відповідачем в сумі 425 гривень відповідає санкції, що визначена статтею 126 ч.1 КУпАП та підстав пом»якшення заходу стягнення не вбачається. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів його невинуватості у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом без реєстраційного посвідчення на даний транспортний засіб. До того ж, позивач сам у власній позовній заяві та його представник у поясненнях підтверджує даний факт та вказує, що на момент його зупинки працівником поліції у нього в наявності було реєстраційне посвідчення, але на інший транспортний засіб. Тобто реєстраційне посвідчення на транспортний засіб ГАЗ-РУТА, державний номерний знак НОМЕР_2, у нього було відсутнє, а відповідний документ позивачу вже під час оформлення постанови про адміністративне правопорушення було доставлено керівником підприємства, де працює позивача, ОСОБА_5 Даний факт також спростовує і твердження позивача про відсутність в постанові доказів вини позивача.

Суд не бере до уваги посилання позивача на незастосування відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови норми статті 33 КУпАП, якою передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, оскільки цією ж нормою закону визначено, що дані обставини не враховуються у випадках накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Тобто, в даному випадку посилання позивача на незастосування відповідачем положень статті 33 КУпАП є безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, судом перевірено та встановлено, що в даному випадку відповідач прийняв оскаржувану постанову на підставі та у межах повноважень, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; своєчасно, у спосіб передбачений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такої постанови; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Таким чином, суд вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до статей 8, 126, 222, 251, 258, 283 КУпАП, пункту 2.1 Правил дорожнього руху України, керуючись статтями 6, 9, 73, 76, 77, 90, 139, 242- 246, 286, 295 п.п. 15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Залишити позовну заяву ОСОБА_4 до інспектора ВБРД УПП у Вінницькій області капітана поліції Сінькевича Тараса Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності без задоволення, а постанову серії НК №383665 від 17.09.2018 року - без змін .

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду (м. Вінниця вул. Островського, 14) через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 09.10.2018 року.

Суддя О.Я. Саландяк