Справа № 2040/5953/18
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 р. справа №2040/5953/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представників позивача - Костроміна В.С., Ониська М.М.,

представника відповідача - Кудіна В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротоп" (вул. Сонячна, буд. 6, с. Сніжків, Валківський район, Харківська область, 63042, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротоп", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018 №2, згідно з яким попереджено про необхідність складання та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений п. 120-1.2 ст. 120 ст. 120-1 Податкового кодексу України та згідно із ст. 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 228899,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018 №0, згідно з яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства з регулювання обігу готівки у розмірі 88153,57 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення з порушенням норм податкового законодавства, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню.

Відповідачем надано відзив на позов, в якому вказано, що ТОВ «Агротоп» не складено не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені Податковим кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість, які почали використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, у зв'язку з чим до позивача підлягають застосуванню штрафні санкції на підставі п. 120-1.2 ПК України, а тому відповідач вважає, що Головне управління ДФС у Харківській області, при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяло в межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Процесуальним правом надати відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив сторони не скористались.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженої відповідальністю «Агротоп» (код ЄДРПОУ 3447812) за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, результати якої оформлено актом перевірки від 02.04.2018 №118/20-40-14-02-08/34473812.

Відповідно до Акту перевірки, контролюючим органом зроблено висновки щодо порушення платником податків:

- п.198.5 ст.198, п.209.2, п.209.7 ст.209, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, ст.201, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України в наслідок чого знижено суму податкових зобов'язань по загальній декларації з ПДВ на суму 249176,00 грн та завищено від'ємне значення, що переноситься до складу наступного періоду на суму 373534,00 грн;

- п.198.2 ст.198, п.198.6 ст.198. п.201.1, ст.201, п.200.2 ст.200, п.209.2, п.209.7, п.п.209.15.1 ст.209 ПКУ та п.3, п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №11, внаслідок чого безпідставно застосовано пільгу за сплати ПДВ на суму 163503,00 грн;

- п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України внаслідок чого не задекларовано в ЄРПН накладні на загальну суму 457798,00 грн.

За результатами проведеної перевірки, Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 19.04.2018 №2, яким визначено податок на додану вартість у розмірі 249176,00 грн, та застосовано штрафну санкцію у розмірі 225797,00 грн;

- від 19.04.2018 №2, яким попереджено про необхідність складання та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України та згідно ст. 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф в розмірі 50% у сумі 228899,00 грн;

- від 19.04.2018 №2, яким зменшено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 373534,00 грн;

- від 19.04.2018 №0, яким застосовано штрафні санкції за порушення законодавства з регулювання обігу готівки у розмірі 88 153,57 грн.

Не погодившись з вищенаведеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав адміністративну скаргу до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 02.07.2018 №22161/6/99-99-11-01-01-25 адміністративна скарга ТОВ «АГРОТОП» задоволена частково. А саме скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.04.2018 №2, а також від 19.04.2018 №2. Податкові повідомлення-рішення, оскарження яких є предметом даного позову - залишено без змін.

Не погодившись податковими повідомленнями-рішеннями від 19.04.2018 № 0 про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки та від 19.04.2018 № 2 про застосування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які рішенням Державної фіскальної служби України залишені без змін, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 0, суд зазначає наступне.

Статтею 56 Закону України «Про Національний банк України» визначено, що Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (чинний на спірних правовідносин) (затверджено постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320) із змінами та доповненнями (далі-Положення №637), оприбуткування готівки - проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат/книзі обліку доходів/фіскальному звітному чеку/розрахунковій квитанції.

Відповідно до пункту 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідного вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до пункту 2.8 Положення №637 підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси.

Пунктами 3.1, 3.5 Положення №637 визначено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Згідно з пунктом 7.24 Положення №637 у разі виявлення під час перевірок видаткових касових ордерів або видаткових відомостей, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абзац другий пункту 3.5 цього Положення), сума готівки за такими видатковими документами додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.

Статтею 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» із змінами та доповненнями, передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми, за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Судом встановлено із акту перевірки та не заперечувалось представниками сторін, що 15.06.2015 з каси підприємства видана готівка у розмірі 9400,00 грн ОСОБА_4 - аванс орендної плати за земельний пай згідно видаткового касового ордеру №371 від 15.06.2015;

15.06.2015 з каси підприємства видана готівка у розмірі 1500,00 грн ОСОБА_5 на благодійну допомогу відповідно до видаткового касового ордеру №370 від 15.06.2015;

15.06.2015 з каси підприємства видана готівка у розмірі 3000,00 грн ОСОБА_6 на благодійну допомогу відповідно до видаткового касового ордеру №369 від 15.06.2015;

23.05.2016 з каси підприємства видана готівка у розмірі 6300,20 грн ОСОБА_7 на виплату орендної плати відповідно до видаткового касового ордеру №199 від 23.05.2016 та відомості на виплату грошей № 70 від 23.05.2016;

23.05.2016 з каси підприємства видана готівка у розмірі 10000,00 грн ОСОБА_8 на виплату орендної плати відповідно до видаткового касового ордеру №203 від 23.05.2016 та відомості на виплату грошей № 75 від 23.05.2016;

23.05.2016 з каси підприємства видана готівка у розмірі 2500,0 грн. ОСОБА_7 на виплату орендної плати відповідно до видаткового касового ордеру №207 від 23.05.2016 та відомості на виплату грошей № 79 від 23.05.2016;

27.10.2016 з каси підприємства видана готівка у розмірі 8668,12 грн ОСОБА_9 на виплату орендної плати відповідно до видаткового касового ордеру від 27.10.2016 та відомості на виплату грошей №271 від 27.10.2016;

27.10.2016 з каси підприємства видана готівка у розмірі 10900,00 грн ОСОБА_10 на виплату орендної плати відповідно до видаткового касового ордеру від 27.10.2016 та відомості на виплату грошей № 276 від 27.10.2016;

27.10.2016 з каси підприємства видана готівка у розмірі 5000,00 грн ОСОБА_11 на інші розрахунки відповідно до видаткового касового ордеру від 27.10.2016.

У вищевказаних видаткових ордерах та відомостях на виплату грошей відсутні підписи одержувачів коштів.

Понадлімітний залишок готівки на кінець дня в касі підприємства з урахуванням встановленого ліміту залишку готівки в касі складав:

15.06.2015 - 7026,00 грн (залишок коштів в касі на кінець дня + видача готівки з каси відповідно до видаткового ордеру (відомості), в якому відсутній підпис одержувача коштів або ордер (відомість) відсутній - ліміт залишку готівки в касі на кінець дня);

23.05.2016 - 5207,45 грн;

27.10.2016- 1266,26 грн.

Загальна сума перевищення ліміту залишку готівки на кінець дня в касі підприємства складав 13499,71 грн.

04.04.2017 з каси підприємства видана готівка ОСОБА_12 на інші розрахунки у розмірі 2467,00 грн відповідно до видаткового касового ордеру №73 від 04.04.2017. Фактично готівка отримана одержувачем 04.03.2017, про що свідчить дата одержання готівки, яка вказана у видатковому касовому ордері №73 від 04.04.2017. Сума готівки у розмірі 2467,00 грн. 04.03.2017 в касі підприємства не оприбутковувалась, чим порушено вимоги п.п. 2.6 п.2 Положення № 637.

03.11.2017 з каси підприємства видана готівка на заробітну плату відповідно до видаткового касового ордера від 03.11.2017 та відомостей на виплату грошей № 118 у сумі 9763,83 грн. Фактично готівка виплачена з каси підприємства 03.10.2017, про що свідчить дата виплати коштів, яка вказана у відомості на виплату грошей № 118. Сума готівки у розмірі 9763,83 грн. 03.10.2017 в касі підприємства не оприбутковувалась.

З приводу пояснень позивача про здійснення підприємством дій щодо перерахування коштів каси підприємства (готівки) через поштове відділення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.2 Положення № 637 каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

Касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.

Пунктом 2.8 Положення № 637 встановлено, що за відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства (підприємця) може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку.

У пункті 3.6 Положення № 637 зазначено, що видачу готівки касир проводить тільки особі, зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості.

Якщо видача готівки проводиться за довіреністю, оформленою у встановленому порядку згідно із законодавством України, у тому числі й особи, що не має змоги у зв'язку з хворобою або з інших поважних причин поставити підпис власноручно, то в тексті ордера після прізвища, імені та по батькові одержувача готівки бухгалтер зазначає прізвище, ім'я та по батькові особи, якій довірено одержати готівку. У разі видачі готівки за видатковою відомістю перед підписом про одержання грошей касир робить у ній напис "За довіреністю". Видача готівки за довіреністю проводиться відповідно до вимог, передбачених у пункті 3.5 цієї глави. Довіреність залишається в касира і додається до видаткового касового ордера або видаткової відомості.

З аналізу зазначених норм Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні суд дійшов висновку, що видача готівки можлива тільки в приміщенні або місці здійснення готівкових розрахунків особі, якій видаються такі кошти.

Здійснення перерахування коштів каси підприємства (готівки) через поштове відділення можливо виключно суб'єктами господарювання для переказу на банківські рахунки суб'єктів господарювання.

У межах спірних правовідносин операції щодо переказу готівки через поштове відділення здійснювалось позивачем фізичним особам, що суперечить приписам Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, також з наданих позивачем квитанцій про приймання поштового переказу неможливо встановити факт отримання одержувачами готівки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач при здійсненні перерахунків коштів каси через поштове відділення порушив вимоги Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Окрім того, суд зазначає, що квитанції про приймання поштового переказу, які позивач надав до суду разом з позовом, контролюючим органом при проведенні перевірки не досліджувались, а тому не враховані відповідачем відповідно до приписів п.44.6 ст.44 ПК України.

Щодо правовідносин стосовно неоприбуткування у касі готівки суд зазначає, що пунктом 2.6. Положення №637 передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Відповідно до п.4.2 Положення №637 виправлення в касовій книзі, як правило, не допускаються. Якщо виправлення зроблені, то вони засвідчуються підписами касира, а також головного бухгалтера або особи, що його заміщує.

Посилаючись на неможливість виправлення дати у касовому ордері позивачем не враховано, що він не позбавлений права внести виправлення до касової книги у визначеному законом порядку, однак доказів внесення таких виправлень до суду не надано, що свідчить про недотримання позивачем вимог п.2.6 Положення №637.

Відповідно до п.7.3 Положення № 637 відповідальність за дотримання порядку ведення операцій з готівкою покладається на підприємців, керівників підприємств. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку.

У разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою органи державної податкової служби України застосовують до порушників штрафні санкції на підставі подання органів контролю згідно з законодавством України.

Надаючи оцінку висновку контролюючого органу з приводу застосування штрафних санкцій за порушення законодавства з регулювання обігу готівки, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у межах та спосіб, визначений законом.

Таким чином, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 0 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

З приводу податкового повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 2, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що контролюючим органом у ході перевірки встановлені факти відсутності реєстрації ТОВ «Агротоп» податкових накладних протягом 366 і більше календарних днів на загальну суму ПДВ 457798,00 грн, у тому числі у лютому 2017 року на суму 41618,00 грн, березні 2017 року на суму 41618,00 грн, квітні 2017 року на суму 41618,00 грн, травні 2017 року на суму 41618,00 грн, червні 2017 року на суму 41618,00 грн, липні 2017 року на суму 41618,00 грн, серпні 2017 року на суму 41618,00 грн, вересні 2017 року на суму 41618,00 грн, жовтні 2017 року на суму 41618,00 грн листопаді 2017 року на суму 41618,00 грн, грудні 2017 року на суму 41618,00 грн, у зв'язку з чим податковим повідомленням-рішенням від 19.04.2018 № 2 застосовано штраф у розмірі 50 відсотків у сумі 228899,00 грн та попереджено про необхідність складання та/або зареєструвати зазначені податкові накладні/розрахунки коригування у строк визначений п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України.

Актом перевірки підтверджено та не заперечувалось представниками сторін, що між позивачем та його контрагентами - платниками ПДВ здійснювались господарські операції, зокрема, здійснено перерахування коштів, однак податкові накладні не складались, окрім того, йпосадовими особами ТОВ «Агротоп» не надано до контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень.

Згідно з п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до п.12-1.2 ст. 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Пунктом 201.10 ст. 201 Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування) та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану до вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Пунктом 120-1.1 ст. 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Головне управління ДФС у Харківській області при винесені податкового повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 2, яким попереджено про необхідність складання та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України та застосовано штраф у розмірі 50 відсотків у сумі 228899,00 грн, діяло в межах та у спосіб, визначений законом.

Таким чином, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.04.2018 № 2 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротоп" (вул. Сонячна, буд. 6, с. Сніжків, Валківський район, Харківська область, 63042, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя О.Г. Котеньов