Справа № 814/893/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/893/18

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Шевчук О.А., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 р. по справі № 814/893/18

позивач ОСОБА_2

відповідач Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області

про скасування вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 р. в задоволенні позову відмовлено.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та прийняти апеляційну скаргу до провадження. Зазначене клопотання обгрунтовано тим, що копію оскаржуваного рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 року апелянт жодного разу не отримувала, а ознайомилась зі змістом даного рішення лише 31.08.2018 року після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи представником апелянта - адвокатом ОСОБА_4 Також апелянт зазначає, що через засоби поштового зв`язку - поштовим відправленням копію даного рішення вона не отримувала, лист з копією судового рішення на її поштову адресу з Миколаївського окружного адміністративного суду не надходив. Крім того, в клопотанні апелянт зазначила, що 31 вересня 2018 року Миколаївським окружним адміністративним судом було прийнято рішення про задоволення заяви представника з проханням ознайомити з матеріалами даної адміністративної справи, однак у видачі копії судового рішення представнику було відмовлено з наданням письмової відповіді, в якій зазначено, що копію оскаржуваного рішення 27.07.2018 року надіслано позивачу, тобто апелянту. та згідно повідомленб про вручення поштових відправлень , за адресою а/с АДРЕСА_1, копія вручена позивачу особисту 08.08.2018 року. Також у відповіді зазначено, що за повторну видачу копії судового рішення справляється судовий збір та безоплатно цілодобово запропоновано ознайомитись з даним рішенням у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Апелянт зазначає, що згідно вказаної інформації з повним текстом судового рішення у ЄДРСР вона ознайомилась 31.09.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, яка діє з 15.12.2017 року) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст. 186 КАС України (в редакції до 15.12.2017 р.) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 295 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2018 р.) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було прийнято в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження. Повний текст рішення складено 23.07.2018 року (а.с.27-30).

Відповідно до супровідного листа 27.07.2018 року копії рішення суду були надіслані сторонам по справі.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія оскаржуваного рішення суду першої інстанції була надіслана ОСОБА_2 та отримана за довіреністю ОСОБА_5 31.07.18 р. (а.с. 32).

Особисто копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції ОСОБА_2, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримала 08.08.2018 року (а.с.33).

Аналогічні відомості також зазначені у відповіді Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 р. на заяву від 28.08.2018 р. про видачу копії рішення (а.с. 41).

Апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 24.09.2018 року, тобто з пропуском встановленого КАС України (в редакції до 15.12.2017 року) строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою апелянтом не надано.

Доводи апелянта, що вона не отримувала засобами поштового зв`язку копію рішення суду першої інстанції спростовуються матеріалами справи. Крім того, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження містяться протиріччя, оскільки апелянт зазначає, що зі змістом даного рішення вона ознайомилась 31.08.2018 року після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи представником апелянта - адвокатом ОСОБА_4, а нижче зазначено, що з повним текстом судового рішення у ЄДРСР апелянт ознайомилась 31.09.2018 року. Проте, апеляційну скаргу, як вже було зазначено подано до суду першої інстанції 24.09.2018 року.

Таким чином, суд вважає причини пропуску строку, зазначені апелянтом в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

У зв`язку із вищевикладеним, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.296,298 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на зазначене, та керуючись вимогами норм Кодексу адміністративного судочинства, суддя приходить до висновку про необхідність залишити подану апеляційну скаргу без руху, для надання апелянтом інших поважних підстав, які унеможливили апелянту звернутись до суду вчасно, для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298, 299 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Роз'яснити ОСОБА_2 , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала у касаційному порядку не підлягає оскарженю.

Суддя-доповідач: Шевчук О.А.