Справа № 510/1732/18
Суддя: Дудник В. І.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 510/1732/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2018 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Дудник В.І.,

за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

за участю сторін: представника позивача Доценко М.В., відповідача ОСОБА_4, перекладача - Любімової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м.Рені адміністративну справу за позовом Ренійського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_4 про затримання з метою забезпечення ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Бангладеш ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

21.09.2018 року Ренійський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 із вимогами про затримання з метою забезпечення ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, мотивуючи тим, що 18.09.2018 співробітниками ВПС «Рені» Ізмаїльського прикордонного загону було виявлено громадянина Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув у січні 2018 року в Україну поза пунктом пропуску з метою потрапити в одну з країн Євросоюзу, при собі має паспортний документ. 29.08.2018р. громадянин Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 був притягнутий ГУ ДМС України в м.Києві до адміністративної відповідальності за ст. 203 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Тоді ж цим органом було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження, або третьої країни та рішення про заборону в'їзду в України строком на 3 роки із зобов'язанням порушника-іноземця до 12.09.2018р. покинути територію України. Ці вимоги громадянин Бангладеш ОСОБА_4не виконав, на даний час він перебуває незаконно на території України, постійного місця проживання та законного джерела існування не має. Даний факт свідчить про перебування відповідача на території України без законних на те підстав.

Відповідач із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

Слід зазначити, що Ренійський РВ ГУ ДМС України в Одеській області не звертався із клопотанням про зобов'язання громадянина Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, внести заставу та з клопотанням про взяття даної особи на поруки підприємства, установи чи організації, в зв'язку з тим, що внесення застави полягає у внесенні іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто існує імперативний обов'язок Кабінету Міністрів прийняти такий Порядок. На даний час, Кабінетом Міністрів України, на виконання ст. 289 КАС України не прийнято порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування судом застави як заходу до іноземця, який застосовується адміністративним судом в порядку КАС України. Вказане свідчить про відсутність механізму реалізації судом положень ст. 289 КАС України при застосуванні до іноземця застави, тобто про неможливість практичного застосування судом застави до іноземця. Враховуючи наведене в сукупності з тим, що коли інші, менш жорсткі заходи (порука та застава), були розглянуті та визнані такими, що не можуть бути застосовані до даної ситуації, ГУ ДМС України вважає, що до громадянина Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1слід застосувати найбільш суворий захід, передбачений ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Ухвало Ренійського районного суду від 21 вересня 2018 року було відкрито провадження у справі та в порядку ч.15 ст. 289 КАС України, призначений розгляд справи у день подання позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилався на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що бажає залишитись та працювати в Україні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне затримання 18.09.2018 року о 16 год. 00 хв. громадянина Бангладеш - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1було виявлено прикордонним нарядом «ПП» на ділянці ВПС «Рені» в районі прикордонного знаку 0780/26 на відстані 800 метрів від лінії державного кордону.

До цього часу, 29.08.2018 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні на громадянина Бангладеш - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ГУ ДМС в м. Києві накладалося адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. із зобов'язанням іноземця до 12.09.2018р.покинути територію України.

За спливом вказаного часу відповідач з території України не виїхав.

На даний час відповідач, на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

Даний факт свідчить про перебування відповідача на території України без законних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІпередбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідач із відповідною заявою, а також із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту до Ренійського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

Згідно до п. 14 ст. 1 цього Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Отже, відомості про перебування на території України на законних підставах відповідача відсутні, що вказує порушення відповідачем вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

На даний час у відповідача відсутній паспортний документ (в нього є лише внутрішній паспортний доумент), обов'язкова наявність якого визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Таким чином, відповідач проживає на території України без документів на право проживання в Україні, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУаАП, у нього відсутній паспортний документ, який надає право здійснити виїзд з території України, які визначені ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої в'їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах і тому не має можливості на даний час здійснити виїзд з території України, що унеможливлює ідентифікацію особи відповідача та забезпечення примусового видворення за межі України.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Згідно пункту 27 частини 1 статті Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VIпункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства:стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Як зазначає представник позивача в позовній заяві, Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не звертався з клопотанням про зобов'язання відповідача, внести заставу та з клопотанням про взяття даної особи на поруку підприємства, установи чи організації, в зв`язку з відсутністю механізму реалізації положень ст.289 КАС України при застосуванні до іноземця застави.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Таким чином, відповідач не має законних підстав для перебування на території України та існує ризик перешкоджання проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його втечі, оскільки в останнього відсутні документи, що дають право на виїзд з України.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов Ренійського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про затримання з метою забезпечення ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241, 244, 246, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011р., суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Ренійського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_4 про затримання з метою забезпечення ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Бангладеш ОСОБА_4 -задовольнити.

Затримати громадянина Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 18.03.2019 р. з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

До поміщення громадянина Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, - утримувати його у спеціальному приміщенні відділу прикордонної служби Болград Ізмаїльського прикордонного загону.

Строк дії рішення в частині затримання іноземця становить шість місяців з дня фактичного затримання , тобто з 18.09.2018 року, тобто до 18.03.2019 року.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.І. Дудник