Справа № 192/1299/18
Суддя: Щербина Н. О.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/1299/18
Провадження № 2-а/192/16/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Щербини Н.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаркуші І. С.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції капрала поліції Лахтіонова Яна Сергійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК №750686 від 10 липня 2018 року про притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та про закриття провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 10 липня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення вимог п.11.6 ПДР України.

Позивач вважає накладене на нього стягнення незаконним, необґрунтованим, оскільки було порушено порядок накладення адміністративного стягнення, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, та відсутні будь-які докази вчинення ним вищезазначеного правопорушення.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що під час складання оскаржуваної постанови було порушено вимоги ст. 280 КУпАП, не вислухані та не занесені до постанови його пояснення, порушено його право на отримання правової допомоги, не допитані свідки, не проаналізовано докази, в тому числі відеозапис з боді-камери поліцейського.

Крім того, позивач посилається на те, що 10 липня 2018 року приблизно о 08 годині 30 хвилин він керував транспортним засобом «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 у м. Кривий Ріг по вул. Дніпровське шосе, його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції, та на нього було складено протокол за ймовірне порушення вимог п.11.6 ПДР України. Зазначив, що він є уважним водієм, чітко дотримується Правил дорожнього руху України, тому рухаючись по Дніпровському шосе, оглядовість та видимість у напрямку руху дозволяли йому заздалегідь побачити перешкоду для руху по правій смузі руху автотранспорту, тому він змушений був перестроїтися для об'їзду перешкоди у крайню ліву смугу з подальшим поверненням на середню смугу руху. Крім того, дорожнє покриття правої смуги було неможливим для подальшого руху, що не дозволяло розташувати транспортний засіб у межах крайньої правої смуги, тому він робив об'їзд поганої ділянки дороги. Стан дорожнього покриття на даній ділянці дороги не відповідає вимогам ДСТУ 3587-1997 «Автомобільні дороги».

Відповідно до п. 11.6 Правил дорожнього руху України на дорогах, які мають три і більше смуги руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього - для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження. Вважає, що даний пункт Правил дорожнього руху носить лише рекомендаційний характер і прямої заборони на порушення рядності немає.

Тому вважає, що в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим просить позов задовольнити.

В судовому засіданні 05 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 позов підтримав, прохав його задовольнити. Пояснив, що 10 липня 2018 року він керував транспортним засобом «Мерседес» з м. Кривий Ріг до м. Дніпро, рухався спочатку в крайній правій смузі, а потім виїхав на середню полосу руху, пропустивши маршрутку, після чого перестроївся на ліву крайню, обігнавши патрульний автомобіль. Зупинився на світлофорі, потім прохав 50 метрів, але не встиг перестроїтися в крайню праву смугу руху, як був зупинений працівниками патрульної поліції. Не заперечував, що рух вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою 3,5 т дозволяє виїжджати в крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, проте він розумів, що рухаючись в крайній лівій полосі руху, порушує п. 11.6 Правил дорожнього руху України, але хотів лише обігнати патрульний автомобіль, який рухався дуже повільно. Вважає, що під час виконання маневру не створив перешкоди та аварійної ситуації, а тому просив задовольнити його позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, прохав проводити розгляд справи за його відсутності.

23 серпня 2018 року відповідачем було подано відзив на адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне право рушення, згідно якого позовні вимоги не визнав, прохав в їх задоволенні відмовити. Пояснив, що 10 липня 2018 року у м. Кривий Ріг по вул. Дніпропетровське шосе був помічений вантажний транспортний засіб з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т «Мерседес» з номерними знаками АЕ 5116 АК, який рухався у крайній лівій смузі, тому вони подали йому сигнал зупинитися шляхом використання звукового спец сигналу. Патрульний автомобіль майже увесь час рухався у правій смузі, що підтверджує те, що смуга по якій вони рухалися була вільна, що не перешкоджало позивачеві рухатися по ній. Після зупинки, відповідач підійшов до автомобіля «Мерседес», відрекомендувався відповідно до п.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а потім відповідно до п.1.1, п.2 ст. 35 даного Закону повідомив позивача про причину зупинки та попрохав пред'явити водійське посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача, від якого ніяких клопотань під час розгляду справи не надходило, що підтверджується відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського. Після з'ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, шляхом винесення постанови серії НК №750686 від 10 липня 2018 року відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. При цьому, позивачеві було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Факт вчинення правопорушення позивачем зафіксовано на автомобільний відео реєстратор, з якого чітко вбачається, як транспортний засіб під керуванням позивача всупереч вимог ПДР України здійснює рух по крайній лівій смузі, та проїжджає принаймні одне перехрестя, хоча інші смуги руху були вільні. Після чого, випередивши патрульний автомобіль, та лише після подачі сигналу зупинитися шляхом використання звукового спец сигналу, змінив смугу для руху. Вважає, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Доказів того, що факт правопорушення не мав місця з боку позивача, ним не надано, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають (а.с. 32-37). Також до відзиву було додано диск відеозапису з нагрудної камери відповідача та з відеореєстратора (а.с.38).

Третя особа - Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції надало до суду 23 серпня 2018 року пояснення, згідно яких прохали відмовити в задоволенні позову, оскільки вимоги позивача є безпідставними, та не підтвердженні жодними доказами (а.с. 27-30).

В судове засідання представник Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області не з'явився.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши в межах заявленого позову наявні у справі докази, які були наявні в матеріалах справи, приходить до наступних висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом встановлено, що постановою поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції капрала поліції Лахтіонова Яна Сергійовича від 10 липня 2018 року серії НК №750686, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.7) за те, що він 10 липня 2018 року керуючи автомобілем Мерседес, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дніпропетровське шосе в м. Кривий Ріг він виїхав на крайню ліву смугу не маючи наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, чим порушив вимоги п. 11.6 ПДР.

Згідно вимог п.11.6 ПДР України на дорогах, які мають три і більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього, - для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 4 рішення Конституційного Суду України від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як було достовірно встановлено в судовому засіданні, 10 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 з масою без навантаження 7 400 кг, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8), по вул. Дніпропетровське шосе в м. Кривий Ріг в районі будинку № 78 виїхав в крайню ліву смугу руху не маючи наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, чим порушив вимоги п. 11.6 ПДР, що вбачається з відеозапису, наданого відповідачем та дослідженого в судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні не заперечував той факт, що під час руху в крайній лівій смузі руху він порушує п.11.6 ПДР, а будь-яких доказів, на підтвердження своїх вимог, в тому числі і викладених в позовній заяві, суду не надав.

З дослідженого судом відеозапису з'ясовано, що відповідач ознайомив ОСОБА_1 з його правами, з'ясував наявність у нього заяв та клопотань, а після встановлення відсутності таких розглянув справу та прийняв рішення про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Шляхом дослідження відеозапису судом було встановлено, що дорожнє покриття в правій смузі руху було придатним для руху будь-якого транспортного засобу, а тому суд не приймає посилання позивача стосовно того, що він перевозить медичні препарати, які можуть пошкодитися через неякісну дорогу. Крім того, з відеозапису з'ясовано, що права смугу руху весь час була вільною, перешкоди на ній, на які посилається позивачі - були відсутні.

В судовому засіданні позивач визнав факт порушення ним п. 11.6 ПДР, проте вважав, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскілки він не створив аварійну обстановку та нікому не заважав, а лише здійснив обгін патрульного автомобіля.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача були всі підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо позивача, оскільки було належним чином зафіксовано порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а позивачем в судовому засіданні не спростовано наданих відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доказів правомірності своїх дій.

Суд не приймає доводи позивача про порушення його прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки як пояснив сам позивач в судовому засіданні, він не заявляв під час розгляду справи про адміністративне правопорушення будь-яких клопотань щодо надання йому можливості отримати правову допомогу чи подання будь-яких документів, а в судовому засіданні було з'ясовано, що його права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення йому було повідомлено відповідачем в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.287,289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 6,8,9,12,72-79,91-94,192-228,241-250,255 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м.Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції капрала поліції Лахтіонова Яна Сергійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в м.Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження у справі, - в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 жовтня 2018 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина