Справа № 321/1084/18
Суддя: Кравченко Н. О.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1084/18
Провадження № 2-а/321/8/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2018 смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора третього батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Мрук Георгія Анатолійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі, зазначивши наступне. 30 серпня 2018 року близько 18 години 30 хвилин позивач, керуючи автомобілем AUDI Q7 НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі Е105 (Харків-Сімферополь) у місті Запоріжжя у напрямку з півночі на південь. Після проїзду перехрестя автомобільної дороги Е105 з вулицею Космічна в м. Запоріжжя, позивач зупинив автомобіль на вимогу інспектора третього батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Мрука Г.А. Останній повідомив, що при проїзді перехрестя позивач мав подати сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, а оскільки він цього не зробив, було порушено п.9.2.б Правил дорожнього руху, чим скоєно правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Не погоджуючись з висновками інспектора позивач повідомив про це, оскільки вважає, що жодної з вимог Правил дорожнього руху ним порушено не було. Однак, інспектор склав постанову Серія ЕАВ № 568594 від 30 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач зазначає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як керований ним автомобіль проїхав перехрестя автомобільної дороги Е105 з вулицею Космічною у місті Запоріжжі не змінюючи смуги руху, не повертаючи праворуч чи ліворуч, та не здійснюючи рух заднім ходом та не зробивши маневру перестроювання в іншу полосу руху. Тобто підстав подавати сигнали світловими покажчиками повороту в нього не було, а тому не було і порушень вимог Правил дорожнього руху, якими встановлені обов'язки подання таких сигналів.

Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи двійчі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомлені.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що 30 серпня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області Мрук Г.А. винесена постанова серії ЕАВ № 568594, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення п.9.2.б Правил дорожнього руху, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Згідно з вказаною постановою: 30.08.2018 о 18-27 годині в м. Запоріжжя по автодорозі Е105 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не продав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б ПДР - Порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з права особи оскаржити рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності

Відповідно до п. 9.2.б ПДР України - водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідач у постанові серії ЕАВ № 568594 від 30 серпня 2018 року зазначає, що позивач порушив вищезазначений пункти ПДР України.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'являвся, на підтвердження порушення позивачем п. 9.2б ПДР України доказів суду не надано. Отже відповідач не спростував вказане твердження позивача, що він не порушував ПДР України.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив п. 9.2.б ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, визнання постанови незаконною, як того просить позивач, виходить за межі повноважень суду в розрізі вимог ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора третього батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Мрук Георгія Анатолійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області серії ЕАВ № 568594 від 30 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко