Справа № 813/3044/18
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/3044/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №813/3044/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 29.11.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згідна із спірними рішеннями відповідача, та вважає його протиправним.

Позивач зазначає, що між нею та Верхньосиньовидненською селищною радою укладено договір оренди земельної ділянки від 31.03.2006 року, предметом якого є надання орендодавцем в платне користування (оренду) земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В пункті Договору визначено розмір земельної ділянки, а саме 1,0097 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 109,65 грн. - щомісячно.

Згідно до додатку від 28.12.2010 року до договору від 31.03.2006 року розмір річної орендної плати складає 49374,33 грн. Орендна плата вноситься щомісячно.

Відповідно до Договору орендар зобов'язується сплачувати орендну плату рівними частинами, виходячи із річної суми орендної плати, яка вноситься і зараховується на розрахунковий рахунок Верхньосиньовидненської селищної ради.

Згідно з Договором визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з врахуванням цільового призначення земельної ділянки та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, що й відображено у «Розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності, грошова оцінка якої проведена», який є невід'ємною частиною Договору. В даному розрахунку зазначено категорію земель, площу земельної ділянки, нормативну грошову оцінку земельної ділянки, добуток коефіцієнтів індексації грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки, прийнятий розмір орендної плати у відсотках до нормативної грошової оцінки, розмір орендної плати у гривнях.

Відповідачем прийнято спірне рішення, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання зі сплати орендної плати за землю за 2017 рік у розмірі 88371,02 грн.

Позивач зазначає, що нормами ПК України не передбачено проведення індексації орендної плати, натомість індексації підлягає нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Частиною першою статті 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Позивач вказує, що в самому Договорі сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Тобто одностороння зміна умов договору не допускається.

Таким чином, зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов'язання з орендної плати за 2016 рік за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України щодо відносин оподаткування, розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір земельного податку, встановлений для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території

Ухвалою судді від 02.08.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та відповідачу встановлено строк для подання відзиву до суду протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову, з підстав, що згідно п. 288.5 ст. 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: 288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території. 288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; 288.5.3. може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах; 288.5.4. для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку; 288.5.5. для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

Згідно п. 289.1 ст. 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Судом встановлені наступні обставини:

29.11.2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: орендна плата з фізичних осіб в сумі 88371,02 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає, що спірне рішення відповідача, яким до позивача застосовано штрафні санкції є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивача, як орендар згідно договору зобов'язується сплачувати орендну плату рівними частинами, виходячи із річної суми орендної плати, яка вноситься і зараховується на розрахунковий рахунок Верхньосиньовидненської селищної ради, розмір орендної плати здійснюється з врахуванням цільового призначення земельної ділянки та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, що й відображено у «Розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності, грошова оцінка якої проведена».

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Докази надані позивачем, копії: договору оренди від 31.03.2006 року, додатку до договору від 28.12.2010 року, акту встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки від 18.04.2005 року, судом враховуються, оскільки на підставі таких суд встановив наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, установлених цим кодексом та законами з питань митної справи. Отже, з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам п.п. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 цього ж кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Згідно з ч. 1. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Наведений в договорі перелік підстав для зміни узгодженого сторонами розміру орендної плати є вичерпним і не містить такої підстави, як зміна встановлених законом граничних розмірів орендної плати. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 284 Господарського кодексу України умови договору оренди зберігають силу на весь строк дії договору, а також якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря. Разом з тим, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для звернення сторони по договору, яким є відповідач, до суду з позовом щодо перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, якщо орендар не погодиться на позасудове врегулювання спору.

В даному випадку відповідач не звертався ні до позивача з пропозицією внесення змін до договору оренди щодо встановлення нового розміру орендної плати, ні до господарського суду з відповідним позовом.

Тобто, розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін та внесення змін до цього договору. Зазначене не має наслідком автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов'язання з орендної плати за 2016 роки згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, податковий орган, який є не суб'єктом цивільно-правових відносин у цій справі, прийнявши податкове повідомлення-рішення фактично змінив умови договору в частині визначення збільшення розміру орендної плати, що в свою чергу є порушенням норм матеріального права та умов договору.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог позивача щодо протиправності спірного рішення № від 29.11.2017 року.

З цих же підстав судом не враховуються заперечення відповідача зазначені у відзиві на позовну заяву.

Норми права, які застосував суд, наступні:

Згідно п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно п. 288.4 ст. 288 цього ж Кодексу, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно п. 289.1 ст. 289 цього ж Кодексу, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно ч. 1 ст.6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ст. 13 цього ж Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 93 Земельного Кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 621 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 651 цього ж Кодексу, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 651 цього ж Кодексу, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (79014, АДРЕСА_2) до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.11.2017 року - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 29.11.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2) 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 08.10.2018 року.

Суддя Гавдик З.В.