Справа № 263/7113/18
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/7113/18
Провадження № 2-а/263/306/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до УПП в м. Маріуполі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, вказуючи, що постановою інспектора роти № 4 батальйону № 1 УПП в Донецькій області Марченко В.О. від 23.05.2018 року відносно нього було винесено постанову серії ЕАА № 412240 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що він 23.05.2018р. о 04.22 год., керуючи автомобілем SKODA, державний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя по вул. Купріна, 32 у м. Маріуполі на заборонний жовтий сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. п. 8.7.3 «ґ» ПДР. Вважає зазначену постанову поліцейського УПП протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначеного правопорушення він не скоював, ніяких відеоматеріалів, які б підтверджували вчинення ним зазначеного у постанові правопорушення, у поліцейських немає, а на відео, яке мається у поліцейських, взагалі не видно його машини. Зауважує, що інспектором було порушене його право на правову допомогу, передбачене ст. 268 КУпАП, оскільки постанова виносилася одразу, не надана можливість належним чином ознайомитись з матеріалами справи, поліцейський не ознайомив його з його правами та обов'язками, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 279 КУпАП. Також була порушена процедура оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. На підставі викладеного просить визнати противоправною та скасувати вказану постанову серії ЕАА № 412240 від 23.05.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, при цьому додатково пояснив, що автомобіль, який зафіксований на відеозаписі наданим відповідачем, та який проїжджає перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофору, йому не належить та він їм не керував, та взагалі дане перехрестя в такому напрямку він не перетинав. Так він рухався з вул. Митрополитська, проїхавши перехрестя з вул. Купріна, він поїхав на стоянку, яка знаходить одразу за вказаним перехрестям по вул. Купріна, та на якій він мав зустрітись зі знайомим. Він приїхав на дану стоянку за декілька хвилин до інкримінованого йому та зафіксованого на відео правопорушення. Пробув там всього декілька хвилин. При цьому при виїзді зі стоянки на вул. Купріна він пропустив автомобіль, який рухався прямо по вул. Купріна з підвищеною швидкістю, після якого він повернув на право та рухався прямо в напрямку АС2, автомобіль був жовтого кольору. Вже після цього він був зупинений співробітниками поліції. Також зауважив, що на відеозаписі видно задні фари автомобіля, якого він пропустив та замість якого зупинили його, а також на відео мається фрагмент запису при повороті автомобіля патрульної поліції направо на вул. Купріна, на якому автомобіль, який проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, на час вийшов з поля зору відео реєстратора поліцейських, а тому не можливо стверджувати, що це саме він здійснив вказане правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, надавши суду відзив на позов, відповідно до якого під час патрулювання 23.05.2018 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Марченко В.О. в Центральному районі м. Маріуполя на перехресті, вул. Митрополитської (К.Лібкнехта) та вул. Купріна, близько 04 год. 22 хв., було помічено транспортний засіб SKODA SUPERB ELEGANCE 1.8 НОМЕР_1, який проїхав на забороняючий сигнал світлофора жовтого кольору, після чого на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейським. Вказані обставин підтверджуються наявним відеозаписом зробленим з відео реєстратора встановленого в службовому авто, з якого вбачається, що світлофор який для руху транспортних засобів в по вул. Купріна в напрямку АС2 вмикається на забороняючий жовтий сигнал. Перед цим, світлофор, для вказаного напрямку працював в режимі зеленого мигаючого. Після цього вбачається авто позивача, яке знаходиться біля знаку 5.62 місце зупинки та не зупиняючись проїхав перехрестя. Фактично позивач знаходився на перехресті під час того, як загорівся червоний сигнал світлофору. Режим роботи світлофору також підтверджується циклограмою роботи світлофорного об'єкту на перехресті вул. Купріна та вул. Митрополитської (К. Лібкнехта). Автомобіль поліції відразу за проїздом авто правопорушника починає за ним рух, інших автомобілів, які б рухалися в попутному напрямку разом з автомобілем позивача не було виявлено. Вказане авто позивача звертає з вул. Купріна в прилеглу територію та зупиняється, на вимогу поліції, при цьому з поля зору поліції авто не зникає. Інспектор підійшов до водія автомобіля, представилася належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому пред'явити документи. З'ясувавши всі обставини, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз'яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-308 КУпАП, Марченко В.О. виніс, за вказаною адресою, відносно гр. ОСОБА_1, постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зауважив, що при розгляді вказаної справи інспектором поліції не було порушено порядок розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивачем клопотань про юридичну допомогу не заявлялось, що випливає з наявного відео, при цьому позивач здійснював телефонні дзвінки з метою консультування, що також зафіксовано на відео. Авто, яке рухалось на перехресті, на 2 секунди зникло відео фіксації поліції. Авто, яке рухалось на перехресті, було єдиним легковим автомобілем, яке рухалось у вказаному напрямку впродовж 3-х хвилин запису, що випливає з наданого запису відео реєстратору. В'їзд до СТО, на якому акцентував увагу позивач, здійснюється з того ж виїзду де стояло авто поліції. Вказані обставини підтверджуються роздруківкою з електронної мали, (роздруківка додається). Таким чином, у випадку зміни напрямку до вказаного об'єкту вказана обставина неодмінна була б зафіксована на реєстратор, оскільки в'їзд до вказаного СТО впадав до об'єктиву камери, що встановлюється з наявного відео. Крім того, вказана ділянка не містить інших перехресть чи виїздів з прилеглої території, крім того в який повернув позивач. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 4 батальйону № 1 УПП в Донецькій області Марченко В.О. від 23.05.2018 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАА № 412240 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що він 23.05.2018р. о 04.22 год., керуючи автомобілем SKODA, державний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя по вул. Купріна, 32 у м. Маріуполі на заборонний жовтий сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. п. 8.7.3 «ґ» ПДР.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналу.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З метою фіксування правопорушення, забезпечення дотримання ПДР у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 40 «Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаний факт правопорушення було зафіксовано на відеорегістраторі, встановленому в службовому автомобілі патрульної поліції.

Так наданий відповідачем відеоматеріал, спростовує доводи позивача щодо порушення інспектором його права на правову допомогу, передбачене ст. 268 КУпАП, а також порушення ч. 2 ст. 279 КУпАП, вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, в частині не ознайомлення його з його правами та обов'язками, матеріалами справи.

Відповідно до наданого відеозапису вбачається, що інспектором роти № 4 батальйону № 1 УПП в Донецькій області Марченко В.О. при зупинці транспортного засобу SKODA, державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, останньому було оголошено причину його зупинки, особу, яка буде розглядати справу про адміністративне правопорушення, також особу, що притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ст. 268 КУпАП, ст. 63 КУ, останній був двічі ознайомлений з записом, зафіксованим на відеорегістраторі, встановленому в службовому автомобілі патрульної поліції, інкримінованого йому правопорушення, розглянуто його клопотання про відкладення розгляду справи, ознайомлено зі змістом постанови, про що стоїть підпис в графі про отримання копії документу.

Крім того, суд зазначає, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачений обов'язок у даному випадку патрульного поліцейського забезпечувати правопорушнику на місці розгляду адміністративної справи правовою допомогою шляхом надання йому фахівця в області права. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, яким позивач скористався.

Таким чином з наведеного не вбачається порушення інспектором вимог ст. 258 КУпАП, наказу 1395 від 07.11.2015 року «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Також твердження позивача щодо порушення інспектором його права на захист є безпідставними та не підтверджується жодним чином, а навпаки спростовуються. Так, в ході розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, останнім не було заявлено жодного клопотання про надання йому правової допомоги, в той же час, позивачем було заявлено клопотання, викладене письмове, про відкладення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв'язку з необхідністю через 30 хвилин прибути до лікарні. Також позивачем було зазначено, що ніякі клопотання він заявляти наміру не має.

Слід зауважити, що одразу після зупинення інспектором автомобіля позивача та пояснення причини такої зупинки, а саме порушення ним ПДР щодо проїзду перехрестя по вул. Купріна, 32 у м. Маріуполі на заборонний жовтий сигнал світлофору, останній заперечував проти такого порушення та зауважив, що проїхав вказане перехрестя на зелений сигнал світлофора. Проте, після перегляду відеозапису, зафіксованого на відеорегістраторі, встановленому в службовому автомобілі патрульної поліції, інкримінованого йому правопорушення, позивач став наголошувати на тому, що даний відеозапис не може бути розцінений як належний доказ, оскільки на ньому не вбачається, що саме його автомобіль, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, у зв'язку з відсутністю на відеозаписі державних номерів автомобіля. В той час, як під час судового розгляду позивач вже пояснював, що перехрестя по вул. Купріна, 32 у м. Маріуполі у напрямку зі сторони б. Шевченко у бік АС2 він не здійснював, а здійснив проїзд перехрестя рухаючись з вул. Митрополитській на вул. Купріна в бік АС2.

При цьому, суд не приймає до уваги покази позивача на обґрунтування відсутності його провини у зазначеному адміністративному правопорушенні, оскільки вони носять суперечливий характер, неодноразово останнім змінювались, зазначались різні фактичні обставини, а вважає їх як ухилення від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

Пунктом 8.10 ПДР встановлено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Так, при перегляду вказаного відео чітко видно, що автомобіль позивача здійснив перетин дорожнього знаку 5.62 "Місце зупинки" на заборонений - жовтий сигнал світлофора. При цьому, слід зауважити, що на 04:21:25 хв. відеозапису вмикається заборонний - жовтий сигнал світлофора, а на 04:21:57 хв. автомобіль позивача перетинає дорожній знак 5.62 «Місце зупинки» та здійснює проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Що стосується тверджень позивача, що працівники поліції хибно зупинили його автомобіль, оскільки інкримінованого правопорушення він не здійснював, при цьому по вул. Купріна в напрямку АС2 рухався інший автомобіль бежевого кольору, то слід зауважити наступне.

З того ж відеозапису вбачається, що після виявлення вказаного порушення ПДР та здійснення патрульним автомобілем повороту праворуч на вул. Купріна, на відео видно задні габаритні сигнали двох автомобілів, одне з яких здійснило поворот праворуч на прилеглу територію, а інший автомобіль продовжував рухатися прямо та вже після здійснив поворот праворуч на паркову, де і був зупинений працівниками поліції, та в подальшому виявилось, що був зупинений автомобіль SKODA, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 При цьому як вбачається з відеозапису перше авто, яке здійснило поворот праворуч, був вантажний автомобіль жовтого кольору.

Крім того, з вищевказаного відеозапису вбачається, що з 04:19:00 хв. до 04:21:57 хв. жодний автомобіль, окрім вантажного автомобіля жовтого кольору на 04:21:38 хв., перехрестя по вул. Купріна,23 з боку б. Шевченко у напрямку АС 2 не проїжджав.

Відповідно до розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином ознайомившись з наданими доказами, а саме відеоматеріалом від 23.05.2018 року, суд приходить до висновку про те, що порушення ОСОБА_1 вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме проїзд перехрестя на заборонний сигнал світлофора мало місце.

Приведені норми чинного законодавства України дають підстави обґрунтовано вважати про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому жодного доказу, який би спростував факти, викладені в постанові, в ході судового розгляду справи суду не надано, при цьому наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено, тож суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.2, 72-77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 22, ст. 122 ч.2, ст. 247, ст. 251, ст. 280, 284, 293 ч.3 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП в м. Маріуполі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Хараджа