Справа № 203/2686/18
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/2686/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зеленського Артема Вячеславовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що постановою відповідача серії ЕАВ №501765 від 26.07.2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за фактом порушення вимог п.8.7.3 «е» ПДР України. Посилаючись на відсутність доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, невідповідність зазначених в постанові висновків фактичним обставинам справи, незаконне винесення постанови на місці вчинення правопорушення та без попереднього складання протоколу про адміністративне правопорушення, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 26.07.2018 року.

В призначене на 09.10.2018 року судове засідання позивач не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що в силу ч.3 ст.268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач в наданому письмовому відзиві проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник третьої особи в наданих письмових поясненнях та клопотанні також заперечував проти позову та просив розглядати справу за його відсутності.

З урахуванням зазначеного та положень ч.3 ст.194, ст.205, ч.4 ст.229, ч.3 ст.268 КАС України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, заявах сторін по суті справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зеленським А.В. 26.07.2018 року відносно позивача було винесено постанову серії ЕАВ №501765 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за фактом порушення вимог п.8.7.3 «е» ПДР України, а саме: здійснення проїзду перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Пунктом 8.7.3 «е» ПДР України встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст.ст.258,276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Проте, законом України від 14.07.2015 року №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Таким чином, доводи позивача, із посиланням на рішення Конституційного Суду України щодо незаконності розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення є безпідставними.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.ч.1,2,3 ст.122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу III зазначеної інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1,2,3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та відповідна постанова виносилась відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення, а тому не складання останнім протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку відповідало приписам зазначених вище ст.258 КУпАП та Інструкції, а відповідні доводи позивача в цій частині судом також відхиляються за безпідставністю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,2,5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповіді на пояснення третьої особи позивач посилався на недопустимість, як доказу, представленого третьою особою відеозапису правопорушення, з посиланням на норми ст.77 КАС України та ст.283 КУпАП.

Поряд з цим, суд враховує, що під час розгляду справи на місці зупинки позивачу працівниками поліції надавався та позивачем разом з інспектором оглядався відеозапис, на якому зафіксовано момент вчинення правопорушення, що встановлено судом під час огляду вказаного відеозапису (файл №, з 18:53:58 г.).

Таким чином вказаний відеозапис було використано відповідачем в якості доказу під час розгляду справи по адміністративне правопорушення, ознайомлено з вказаним доказом позивача на місці зупинки перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

За вказаних вище обставин, не зазначення в оскаржуваній постанові технічного засобу, яким здійснено відеозапис, не є свідченням протиправності постанови та недопустимості відеозапису як доказу у справі.

Вказаний відеозапис відповідає критеріям ст.251 КУпАП, ст.ст.72-75 КАС України, містить інформацію про обставини вчиненого правопорушення, а тому приймається судом в якості належного та допустимого доказу.

При цьому, вказаним відеозаписом спростовуються доводи позивача щодо здійснення ним виїзду на перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофору та відповідність його дій вимогам п.16.8 ПДР України. Так, на останньому чітко зафіксовано, що позивач під час керування транспортним засобом здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору. Після чого, працівники поліції на патрульному автомобілі почали його переслідування та зупинили у подвір'ї будинку неподалік від місця вчинення правопорушення.

Таким чином, вказаний відеозапис підтверджує факт порушення позивачем вимог п.8.7.3 «е» та такі його дії утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваної постанови та про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,241-248,194,205,229,250,268,286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зеленського Артема Вячеславовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 09 жовтня 2018 року.

Суддя С.Ю.Казак