Справа № 727/6367/18
Суддя: Семенко О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/6367/18
Провадження № 2-а/727/153/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді: Семенка О.В.

секретар: Бордіян А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Маковея Сергія Івановича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в червні 2018 року звернувся до суду із позовною заявою до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Маковея С.І. про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 28.05.2018р. інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області прийнято постанову, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає дану постанову протиправною, як така, що прийнята з грубим порушенням законодавства України. Як вбачається із змісту постанови суть правопорушення полягала у тому що він, рухаючись по вул. Героїв Майдану, 270 м. Чернівці на автомобілі НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 б Правил дорожнього руху.

Зазначив, що 28 травня 2018 року біля 10.00 години, він на своєму автомобілі припаркувався на Театральній площі навпроти магазину "Колос" на місці стоянки транспортних засобів для інвалідів, так як є інвалідом третьої групи. Поряд з його автомобілем був припаркований службовий автомобіль працівників поліції. Працівники поліції бачили як він припаркував автомобіль та ніяких зауважень не зробили. Він пішов в магазин, а коли повернувся, то побачив як інспектор поліції Маковей С.І. почав блокувати друге колесо його автомобіля, нащо він з посмішкою відповів, що він припаркувався не правильно. Тоді він відразу пред'явив посвідчення учасника бойових дій та посвідчення інваліда війни. Далі поліцейський сказав, що потрібно посвідчення інваліда ставити на лобове скло. В подальшому він сів до свого автомобіля і поїхав на цвинтар. Починаючи з Театральної площі до цвинтаря поліцейський автомобілі, умисно переслідував його. Він декілька разів зупинявся, однак працівники поліції також зупинялись і чекали на його, супроводжували постійно, йому не відомо з чим це пов*язано. Доїхавши до цвинтаря поліцейський автомобіль включив сирену і наказали зупинитись. Він зупинився і до нього знову підійшов поліцейський Маковей С.І. і попросив пред*явити посвідчення водія, технічний паспорт та страховий поліс. Маковей С.І. вирвав у нього з рук документи і направився до службового автомобіля. Через деякий час коли, він підійшов до службового автомобіля, щоб останні повернули документи, поліцейський відповів грубо "до машини йди", та не пояснюючи нічого. Ще через 10 хвилин, до нього підійшов поліцейський Маковей С.І. та повідомив, що він порушив ПДР, і що необхідно підписати протокол, на що він відповів що правил дорожнього руху не порушував і підписувати нічого не буде. Фото, відеофіксацію працівники поліції йому не пред*являли. Разом зі мною в автомобілі була дружина гр. ОСОБА_3, яка може підтвердиш зазначені обставини.

Просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАА №419208 від 28.05.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..122 ч.2 КпАП України.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи, однак доказів щодо поважності причин неявки в судове засідання не надав. Суд вважає, що слід визнати неявку представника в судове засідання неповажною та розглянути справу за його відсутності у відповідності до поданого суду відзиву на адміністративний позов.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши письмові докази, оглянувши відео з бодікамер поліцейських, з відеореєстратора, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 28.05.2018р. інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області прийнято постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до зазначеної постанови позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 вул. Героїв Майдану, 270 м під час зміни напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 б Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач повинен був дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Однак, процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з'ясовувалися, не було враховано те, що позивач вину не визнав, клопотання ОСОБА_1 щодо надання доказів вчинення ним адміністративного правопорушення не були надані, його клопотання щодо надання правової допомоги не було взято інспектором поліції до уваги.

З переглянутого в судовому засіданні відео з бодікамер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, а саме за не ввімкнення покажчика повороту.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, місцем розгляду справи зазначено - м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 270, хоча як слідує з переглянутого відеореєстратора, місце розгляду справи є вул. Центральна с. Годилів, тобто місце розгляду справи не співпадає із фактичним його розглядом.

З перегляду в судовому засіданні відео з бодікамер вбачається, що під час розгляду відповідачем адміністративної справи позивач заявляв клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою, однак на таку заяву відповідач не відреагував та виніс постанову про притягнення позивача до адмінвідповідальності, чим порушив його права.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу І Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З переглянутого відео з бодікамер поліцейських вбачається, що постанову про адміністративне правопорушення інспектор поліції Маковей С.І. склав в службовому автомобілі, а не місці вчинення правопорушення, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі вищенаведеного ст.19 Конституції України, ст.ст.245, 251, 252, 254, 268, 279, 280, 283, 287 КУпАП, ст.ст.5, 6, 9, 10, 11, 12, 72, 77, 241-246, 257-263, 286 ч.4, 295 КАС України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА №419208 від 28.05.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КпАП України.

Закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КпАП України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: