Справа № 1640/3123/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/3123/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Полтавській області про стягнення невиплачених коштів та середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Полтавській області про стягнення невиплачених коштів в розмірі 45 859,64 грн. та середнього заробітку за весь час затримки виплати всіх сум під час звільнення, що належать ОСОБА_1, починаючи з 01.09.2018 по день постановлення рішення.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що наказом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 30.08.2018 №117-о ОСОБА_1 звільнено з посади з 31 серпня 2018 року за п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. При звільненні позивачу були нараховано 45859,64 грн., однак виплати всіх належних сум відповідачем проведено не було. Позивач зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.117 КЗпП України, відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 відкрито провадження у справі № 1640/3123/18 та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи.

25.09.2018 відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому вимоги позивача, викладені у позовній заяві, визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Позивач у судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі у порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Державної екологічної інспекції у Полтавській області.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у Державній екологічній інспекції у Полтавській області на посаді головного спеціаліста відділу екологічного контролю водних ресурсів та атмосферного повітря - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області.

Наказом начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 30.08.2018 №117-о ОСОБА_1 звільнено з посади з 31 серпня 2018 року за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України, ст. 86 Закону України "Про державну службу".

Відповідно до довідки від 21.09.2018 №2534/01-14/03-09 (станом на 21.09.2018) при звільненні ОСОБА_1 нараховано заробітну плату за серпень 2018 року при звільненні в розмірі 45859,64 грн, однак відповідачем не проведено виплати всіх належних сум при звільненні, сума заборгованості становить 45859,64 грн.

Не погоджуюсь із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено обов'язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

На вимогу суду відповідачем не надано доказів виплати ОСОБА_1 нарахованої заробітної плати з серпень 2018 року при звільненні в розмірі 45859,64 грн. та відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечується.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги щодо стягнення невиплачених коштів в розмірі 45 859,64 грн. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з УМВС України в Полтавській області середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.07.2005 по 12.02.2018 в сумі 208 851,50 грн, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України передбачено право на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно із ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Суд вважає, що оскільки вина відповідача у невиплаті у встановлені законом строки ОСОБА_1 належних сум була доведена судовим рішенням, тому є підстави для застосування положень ст.ст. 116 та 117 КЗпП України.

При визначені розміру сум, що підлягають сплаті судом враховані положення "Порядку обчислення середньої заробітної плати" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Згідно зазначеного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Державної екологічної інспекції у Полтавській області, заробітна плата ОСОБА_1 за червень 2018 року становила - 7592 грн. та за липень 2018 року - 44063,38 грн.

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за період червень-липень 2018 року становить 846,49 грн.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2018 року по 04.10.2018 року складає 28 780,66 грн. (34 дні х 846,49 грн).

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36021, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Державної екологічної інспекції у Полтавській області (вул. Коцюбинського, б. 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) про стягнення невиплачених коштів та середнього заробітку задовольнити.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті належних позивачу при звільненні сум в розмірі 45859,64 грн (сорок п'ять тисяч вісісмот п'ятдесят дев'ять гривень шістдесят чорити копійки).

Стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 28 780,66 грн. (двадцять вісім тисяч сімсот вісімдесят гривень шістдесят шість копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2