Справа № 826/2305/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 жовтня 2018 року № 826/2305/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Качура І.А. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» (далі - позивач, ТОВ «ЕСУ») до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, в якому просить визнати нечинною та скасувати постанову №3-ЦД-1-Е від 01.02.2017 про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів та скасувати розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери від 01.02.2017 №1-ЦД-1-Е.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що невиконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери зумовлене наявністю об’єктивних важливих причин та обставин, які унеможливили його виконання, та на рахунках позивача не було достатньо коштів, які дозволили б забезпечити виконання розпорядження шляхом сплати відсоткового доходу ПАТ «Дельта Банк». Крім того, позивач зазначив, що на нього протиправно накладено штраф у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні 14.03.2018 судом допущено заміну неналежного відповідача на належного, а саме на Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку (далі – відповідач).

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Так, у судовому засіданні судом встановлено, що позивачем пред'явлено позовні вимоги, які згідно ч. 6 ст. 12 КАС України належить до справ незначної складності та у відповідності до ч. 1 ст. 257 КАС України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи зазначені обставини, судом у судовому засіданні було ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017 р. №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, зокрема, відповідно до акта про правопорушення на ринку цінних паперів №04-ЦД-1-Е від 17.01.2017 зафіксовано порушення ТОВ «ЕСУ» вимог пункту 10 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», а саме невиконання розпорядження про усунення порушення законодавства про цінні папери від 21.11.2016 №1900-ЦД-1-Е (термін виконання до 22.12.2016).

За результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення на ринку цінних паперів відповідачем прийнято постанову №3-ЦД-1-Е від 01.02.2017 про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів, якою на позивача накладено штраф у розмірі 7000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 000 грн. та розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери від 01.02.2017 №1-ЦД-1-Е, яким встановлено строк у термін до 13.03.2017 року усунути порушення.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначає Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30.10.1996 №448/96-ВР (далі - Закон №448/96-ВР).

Відповідно до статті 5 Закону №448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону №448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів - це здійснення державою комплексу заходів з метою упорядкування контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та попередження зловживань та порушень у цій сфері.

Стаття 5 Закону №448/96-ВР визначає, якими органами здійснюється державне регулювання ринку цінних паперів, одним з яких є Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до статті 6 Закону №448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи. Комісія може делегувати надані їй повноваження центральному апарату і територіальним органам шляхом прийняття відповідного рішення в установленому порядку.

Згідно з пунктом 10 статті 8 Закону №448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Як уже зазначалось, оскаржувана постанова винесена у зв'язку з порушення TOB «ЕСУ» вимог пункту 10 статті 8 Закону України «Про державне регулювання на ринку цінних паперів в Україні», а саме: невиконання розпорядження про усунення порушення законодавства про цінні папери від 21.11.2016 №1900-ЦД-1-Е.

Судом встановлено, що розпорядження від 21.11.2016 №1900-ЦД-1-Е винесено відповідачем у зв'язку з порушенням TOB «ЕСУ» вимог законодавства про цінні папери, а саме: пункту 2 частини 5 розділу І «Положення про порядок здійснення емісії облігацій підприємств, облігацій міжнародних фінансових організацій та їх обігу», затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №2998 від 27.12.2013 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за №171/24948 - TOB «ЕСУ» відповідно до п.3.8 Проспекту емісії облігацій товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ», зареєстрованого 12.04.2013 Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (із змінами, зареєстрованими 28.04.2015 Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку), не здійснило виплату ПАТ «Дельта Банк» відсоткового доходу за іменними відсотковими облігаціями серії «С» за 11-й відсотковий період (з 21.10.2015 по 19.01.2016), 12-й відсотковий період (з 20.01.2016 по 19.04.2016) та за 13-й відсотковий період (з 20.04.2016 по 19.07.2016).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» облігація - цінний папір, що посвідчує внесення його першим власником грошей, визначає відносини позики між власником облігації та емітентом, підтверджує зобов'язання емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість у передбачений проспектом емісії (для державних облігацій України - умовами їх розміщення) строк та виплатити доход за облігацією, якщо інше не передбачено проспектом емісії (для державних облігацій України - умовами їх розміщення).

Перехід права власності на облігації емітента до іншої особи не є підставою для звільнення емітента від виконання зобов'язань, що підтверджуються облігацією.

Згідно з частиною третьою статті 7 вказаного Закону емітент, у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, може розміщувати відсоткові, цільові та дисконтні облігації. Відсоткові облігації - облігації, за якими передбачається виплата відсоткових доходів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що TOB «ЕСУ» здійснило виплату ПАТ «Дельта Банк» відсоткового доходу за іменними відсотковими облігаціями серії «С» за 11-й, 12-й, 13-й відсотковий період.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що розпорядження від 21.11.2016 №1900-ЦД-1-Е позивачем не виконано та в судовому порядку не оскаржено, а відтак є чинним, проте не виконаним.

Окрім того, встановлене правопорушення TOB «ЕСУ» є повторним, про що свідчать постанови про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів №748-ЦД-1-Е від 25.05.2016, №1183-ЦД-1-Е від 10.08.2016, №2198-ЦД-1-Е від 02.11.2016 за вчинення тих самих дій (невиконання невиконання умов проспекту емісії облігацій).

Відповідно до пункту 8 статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів передбачена відповідальність юридичних осіб у вигляді штрафів у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ті самі дії, вчинені повторно протягом року - у розмірі від п'яти до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскаржуваною постановою до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі визначеному пунктом 8 статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу XIV Правилами розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затвердженими рішенням НКЦПФР від 16.10.2012 №1470 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.11.2012 за № 1855/22167 Розпорядження про усунення порушень законодавства про пінні папери уповноваженою особою за наслідками розгляду справи про правопорушення одночасно з постановою про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних, паперів у разі, якщо на момент розгляду справи порушення не усунуто.

За вказаних обставин, оскільки матеріалами справи не спростовано встановлених відповідачем порушень вимог законодавства та проспекту емісії облігацій щодо обов'язку з їх виплати у розмірі та в строк, встановлених у проспекті емісії, а також беручи до уваги те, що правопорушення є повторним, суд вважає, що відповідачем правомірно винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів №3-ЦД-1-Е від 01.02.2017 та розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери від 01.02.2017 №1-ЦД-1-Е.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача, що відповідачем не враховано фізичну та фактичну можливість позивача виконати розпорядження Національної комісії через відсутність коштів на рахунках останнього, оскільки зазначене не передбачене вимогами чинного законодавства, як поважна причина невиконання законних вимог державного органу, який уповноважений на виконання державного регулювання ринку цінних паперів та здійснення контролю за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень.

Посилання ТОВ «ЕСУ» на правову позицію Верховного суду України, яка викладена в постанові від 02.12.2015, щодо невиконання судового рішення боржником в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичною відсутністю коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в справі, на яку посилається апелянт, висловлена Верховним судом України правова позиція про відсутність фінансування Державою бюджетної установи, якою позивач не являється.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку позивачем в порядку виконання обов’язку, встановленого ч. 1 ст. 77 КАС України, не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову, у зв’язку з чим суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваних рішень, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись вимогами статей 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСУ» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур