Справа № 320/8987/17
Суддя: Горбачова Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.09.2018
Справа № 320/8987/17
Провадження № 2-а/320/65/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді - Горбачової Ю.В.,

з секретарем с/з - Луценко П.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача - Бердеги М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання незаконною відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовом до Мелітопольського ОУПФУ в Запорізькій області про визнання незаконною відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити дії, в якій просив суд визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.09.2017 року за № 5000 про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах та зобов'язати Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити йому пільгову пенсію за віком на підставі п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу його звернення до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком, тобто з 21.08.2017 року, та зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком період його роботи з 28.05.1986 року по 28.08.1990 року (записи у трудовій книжці № 13, 14, 15, 16), з 20.02.1991 року по 29.01.1996 рік (записи у трудовій книжці № 20, 21) на посаді водія міського пасажирського транспорту.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги підтримали повністю та пояснили, що 21.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком на підставі п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як водію міського пасажирського транспорту. Однак, на підставі рішення Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 11.09.2017 року за № 5000 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах йому було відмовлено в призначенні пільгової пенсії за віком. Із цим рішенням позивач не погоджується, оскільки як слідує зі змісту записів у його трудовій книжці, 15.04.1986 року він був прийнятий та направлений до Мелітопольської автошколи на курси перепідготовки водіїв з категорії «В» та «С» на «Д» по переведенню в Мелітопольське АТП-07112 (запис № 12). Починаючи з 28.05.1986 року він прибув з автошколи та приступив до самостійної роботи водієм першого класу автобусів усіх марок та місткості у Мелітопольському АТП-07112 (запис № 13), де працював водієм міського пасажирського транспорту в 1-й колоні АТП-07112, яка обслуговувала виключно міські маршрути. 01.10.1986 року на підставі Наказу Міністра автомобільного транспорту УРСР № 91 від 29.04.1986 року Мелітопольське АТП-07112 було перейменоване в АТП-32307 (запис № 14). У подальшому у відповідності з Наказом Мінавтотрансу УРСР Мелітопольське АТП 32307 було перейменоване в АТП 12307, про що також є записи у його трудовій книжці. З 28.08.1990 року він був переведений у розпорядження Тресту «Мелітопольмашстрой» на період будівництва будинку МЖК-2 на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП УРСР (запис № 16), де працював каменщиком. Однак, 20.03.1991 року він був прийнятий водієм 1-го класу на автобуси всіх типів та місткості по переведенню до Мелітопольського транспортного підприємства 12307 (запис № 20), звідки був звільнений за власним бажанням 29.01.1996 року (запис № 21). Позивач зазначає, що весь цей час він працював водієм міського пасажирського транспорту та обслуговував маршрути міського значення. Вказує, що Управління ПФУ помилково вважає, що його пільговий стаж становить 9 років 9 місяців 22 дні, тобто неврахованими лишились майже 10 років (згідно із вищевказаними записами у трудовій книжці позивача). Позивач зазначає, що відповідно до п. з) ст. 13, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» йому має бути призначена пільгова пенсія за віком.

Представник відповідача Мелітопольського ОУПФУ в Запорізькій області Бердега М.Ю. позовні вимоги не визнала, надавши до суду письмові заперечення за підписом Начальника об'єднаного управління ОСОБА_7, зі змісту яких слідує, що згідно до п. з) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за віком як водію міського пасажирського транспортну (автобусів, тролейбусів, трамваїв) призначається після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків не менше 30 років, із них не менше 12 років 6 місяці на зазначеній роботі. За відсутності 30 років стажу роботи у період до 01 квітня 2014 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається чоловікам за наявності стажу роботи, зокрема з 1 квітня 2017 по 31 березня 2018 ороку - не менше 26 років 6 місяців. Як вважає відповідач, за наданими документами страховий стаж позивача складає 28 років 4 місяці 19 днів, в тому числі на пільгових умовах - 4 роки 15 днів робота водієм міського пасажирського транспорту в філії Західний ДУП «Мосгортранс». Що стосується періоду роботи водієм міського пасажирського транспорту в Мелітопольському АТП-07112 (з 17.12.1996 р. - ВАТ «Траса»), позивач відповідно до записів у трудовій книжці № 12-16 та 20, 21 від 17.07.1979 року працював водієм автобусів усіх типів, та в записах в трудовій книжці відсутня інформація про роботу на міських пасажирських маршрутах. Так, як підприємство «Траса» ліквідовано 20.02.2008 року, то надано архівні довідки, які зберігаються в трудовому архіві виконкому Мелітопольської міської ради. Разом з тим, в запереченнях зазначено, що з архівних довідок (від 20.12.2016 року за № Е-333/1, Т-334/1, Т-335/1) вбачається, що позивач працював водієм міських пасажирських маршрутів з 16.06.1986 року по 23.10.1989 роки (3 роки 4 місяці 8 днів), з 30.10.1989 року по 31.01.1990 рік (0 років 3 місяці 2 дні), з 01.03.1990 року по 28.08.1990 р. (0 років 5 місяців 28 днів) та з 23.03.1994 року по 21.01.1996 рік, але згідно довідки № 15-18-1018 від 06.03.2017 року, виданої державним унітарним підприємством в м. Москва, тому для розрахунку пільгового стажу за періодів роботи в ВАТ «Траса» можливо було б врахувати тільки період з 23.03.1994 року по 3.10.1995 р. (1 рік 7 місяців 1 день). Вказано, що підстав для направлення документів щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи на ВАТ «Траса» на Комісію немає, так як за наявними документами пільговий стаж складає 9 років 9 місяців 22 дні, а необхідно 12 років 6 місяців. Таким чином, Мелітопольське ОУПФ не вбачає в своїх діях протиправності та неправомірності (а. с. 32 з обох сторін). В судовому засіданні, представник відповідача пояснила, що підтримує подані письмові заперечення, та не вбачає підстав для призначення позивачеві пільгової пенсії за віком із підстав, викладених у запереченнях на позов.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що 21.08.2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пільгової пенсії за віком на підставі п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як водію міського пасажирського транспорту.

На підставі рішення Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 11.09.2017 року за № 5000 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах позивачеві було відмовлено в призначенні пільгової пенсії за віком.

Рішення Мелітопольського ОУПФУ про відмову в призначенні пенсії мотивоване тим, що згідно із п. з) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за віком як водію міського пасажирського транспортну (автобусів, тролейбусів, трамваїв) призначається після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків не менше 30 років, із них не менше 12 років 6 місяці на зазначеній роботі. За відсутності 30 років стажу роботи у період до 01 квітня 2014 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається чоловікам за наявності стажу роботи, зокрема з 1 квітня 2017 по 31 березня 2018 ороку - не менше 26 років 6 місяців. У рішенні зазначається про те, що у наданій трудовій книжці у записах № 12-16 та 20, 21 від 17.07.1979 року вказано, що позивач працював водієм автобусів всіх типів, проте в записах трудової книжки відсутня інформація про роботу на міських пасажирських маршрутах. Таким, зазначається про те, що за наявними документами пільговий стаж позивача складає 9 років 9 місяців 22 дня, замість необхідних 12 років 6 місяців.

Однак, суд не погоджується із вказаною позицією відповідача та вважає її такою, що не відповідає нормам діючого законодавства України, та порушує права позивача на призначення йому пільгової пенсії за віком.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. з) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за віком як водію міського пасажирського транспортну (автобусів, тролейбусів, трамваїв) призначається після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків не менше 30 років, із них не менше 12 років 6 місяці на зазначеній роботі. За відсутності 30 років стажу роботи у період до 01 квітня 2014 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається чоловікам за наявності стажу роботи, зокрема з 1 квітня 2017 по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п. п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Так, відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і не можливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства. Установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п.17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 вказаного Порядку передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Однак, як слідує зі змісту записів у трудовій книжці, виданій на ім'я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 17.07.1979 року, 15.04.1986 року ОСОБА_2 був прийнятий та направлений до Мелітопольської автошколи на курси перепідготовки водіїв з категорії «В» та «С» на «Д» по переведенню в Мелітопольське АТП-07112 (запис у трудовій книжці позивача № 12).

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» і Положення про порядок видачі посвідчення водія і допуску громадян до водіння транспортними засобами (затверджено Постановою КМУ від 08.05.1993 р. № 340 з подальшими змінами і доповненнями) в Україні, залежно від категорії транспортного засобу видають такі посвідчення водія: D (Д) - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16.

Починаючи з 28.05.1986 року ОСОБА_2 прибув з автошколи та приступив до самостійної роботи водієм першого класу автобусів усіх марок та місткості у Мелітопольському АТП-07112 (запис у трудовій книжці позивача № 13).

01.10.1986 року на підставі Наказу Міністра автомобільного транспорту УРСР № 91 від 29.04.1986 року Мелітопольське АТП-07112 було перейменоване в АТП-32307 (запис у трудовій книжці позивача № 14).

Відповідно до копії Архівної довідки від 20.12.2016 року за № Т-333 з 01 січня 1986 року на підставі наказу Міністра автомобільного транспорту УРСР від 29 квітня 1986 року № 91 Мелітопольське автотранспортне підприємство 07112 перейменовано в Мелітопольське автотранспортне підприємство 32307. На підставі наказу Міністерства автомобільного транспорту УРСР від 29.12.1987 року № 286 Мелітопольське автотранспортне підприємство 32307 перейменовано в Мелітопольське автотранспортне підприємство 12307. Наказом Фонду державного майна України по Запорізькій області від 17.12.1996 року № 1886 Мелітопольське автотранспортне підприємство 12307 було перейменовано в відкрите акціонерне товариство «Траса». Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20 лютого 2008 року ВАТ «Траса» ліквідовано (а. с. 91, 108).

20.03.1991 року ОСОБА_2 був прийнятий водієм 1-го класу на автобуси всіх типів та місткості по переведенню до Мелітопольського транспортного підприємства 12307 (запис у трудовій книжці позивача № 20), звідки був звільнений за власним бажанням 29.01.1996 року (запис № 21).

На вказаному транспортному підприємстві у вищевказаний період часу, зазначений у трудовій книжці позивача, позивач працював водієм міського пасажирського транспорту 1-ї колони саме на міських маршрутах, що підтверджується також записами в архівних довідках на ОСОБА_2 від 20.12.2016 року за № Т-333/1, від 20.12.2016 року за № Т-333/е, від 20.12.2016 року за № Т-334/1, від 20.12.2016 року за № Т-334/2, від 20.12.2016 року за № Т-334/3, від 20.12.2016 року за № Т-335/3, від 20.12.2016 року за № Т-335/1 та особовими картками на ОСОБА_2, виданими Начальником Трудового архіву Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (а. с. 77-105).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8І, пояснив, що років з 20 назад починав працювати в автобусному парку АТП 07112 водієм, де працював разом з позивачем ОСОБА_2 на міському маршруті у першій колоні приблизно з 1989 року по 1997 рік. Зазначив, що перша колона обслуговувала виключно міські маршрути. Він вийшов на пенсію у 2012 році та вже отримує пільгову пенсію як водій міського пасажирського транспорту.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що в АТП 07112 він працював з 1981 року по 1994 рік водієм у першій колоні даного транспортного підприємства на міському маршруті. Пояснив, що позивач ОСОБА_2 прийшов на роботу в АТП приблизно у 1985 - 1986 році, спочатку він разом з ОСОБА_2, будучи напарниками, працювали на автобусах Ліазах, згодом на Ікарусах. Вони з ОСОБА_2 працювали позмінно. Коли свідок звільнився, ОСОБА_2 ще продовжував працювати у першій колоні на міському маршруті. Свідок пояснив суду, що перша колона вказаного автотранспортного підприємства, де працювали вони разом з ОСОБА_2, обслуговувала виключно міський маршрут по місту Мелітополю. Свідкові була призначена пільгова пенсія як водієві міських маршрутів у 2002 році, коли ще правонастуник АТП 07112 - ВАТ «Траса» не було ліквідовано, та при виході на пенсію він отримав на даному підприємстві уточнюючу довідку про свій пільговий страховий стаж.

З уточнюючої довідки від 27.02.2002 року за № 12, виданої на ім'я ОСОБА_9 арбітражним керуючим Мелітопольського автотранспортного підприємства відкрите акціонерне товариство «Траса», вбачається, що ОСОБА_9 працював на автопідприємстві водієм автобуса на міських маршрутах у періоди з 10.10.1975 року по 22.09.1978 роки, з 15.09.1981 року по 12.06.1984 рік., з 07.03.1986 року по 01.06.1993 рік., з 17.10.1994 року по 01.06.1995 рік.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що працював з 1981 року в АТП - 07122, а у 1984 році на роботу до АТП прийшов позивач ОСОБА_2 Свідок пояснив, що вони з ОСОБА_2 були напарниками та працювали позмінно на одному автобусі на міському маршруті у колоні номер один даного підприємства. Перша колона обслуговувала виключно міські маршрути. У 1996 році ОСОБА_2 звільнився з підприємства, а він ще продовжував працювати до 1999 року. Свідок суду пояснив, що при виході на пенсію у нього також були труднощі, пов'язані із призначенням йому пільгової пенсії як водієві міських пасажирських маршрутів, через що він звертався до суду та пенсія була йому призначена на підставі судового рішення.

Обставини того, що допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 дійсно працювали на вказаному автотранспортному підприємстві водіями міського пасажирського транспорту разом з позивачем ОСОБА_2 не оспорюються представником відповідача, яка в судовому засіданні пояснила, що готуючись до судового засідання, вивчала особові справи свідків, яким дійсно була призначена пільгова пенсія як водіям міських пасажирських маршрутів.

Відповідно до постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.02.2015 року по справі № 320/11325/14-а за позовом ОСОБА_10 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, призначити пенсію за віком на пільгових умовах, яка набрала законної сили 09.06.2015 року, слідує, що судом встановлено, що 06 лютого 1981 року до моменту звільнення - 12 січня 1999 року, ОСОБА_10 працював в Мелітопольському автотранспортному підприємстві 07112 (з 01 січня 1986року - АТП - 32307, з 29 грудня 1987року - АТП -12307, з 18 лютого 1996року - ВАТ «Траса») водієм по міським маршрутам. Вказаною постановою визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області у призначенні ОСОБА_10 пенсії на пільгових умовах згідно п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області призначити ОСОБА_10 пенсію на пільгових умовах згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення до органів пенсійного фонду України з 26 квітня 2013 року.

Зазначена постанова суду була залишена без змін на підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015 року.

Таким чином, оцінюючі усі досліджені докази в їх сукупності, записи у трудовій книжці ОСОБА_2 про його роботу водієм міського пасажирського транспорту, архівні довідки та особові картки, послідовні та узгоджені покази свідків та самого позивача, суд вважає доведеним факт роботи позивача на посаді водія міського пасажирського транспорту у зазначений період, що становить більше 12 років 6 місяців, а тому зазначені у трудовій книжці позивача періоди його роботи підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У даному випадку відповідачем не обґрунтовано правомірність підстав для відмови у призначенні пільгової пенсії покладених в основу рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У зв'язку з викладеним суд вважає за необхідне визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.09.2017 року за № 5000 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2 та зобов'язати Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити позивачеві пільгову пенсію за віком на підставі п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу його звернення до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком, тобто з 21.08.2017 року, та зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком період роботи з 28.05.1986 року по 28.08.1990 року (записи у трудовій книжці № 13, 14, 15, 16), з 20.02.1991 року по 29.01.1996 рік (записи у трудовій книжці № 20, 21) на посаді водія міського пасажирського транспорту.

На підставі викладеного, керуючись п. 13, 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 241 - 246 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання незаконною відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.09.2017 року № 5000 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Зобов'язати Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, юридична адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Івана Алексєєва (стара назва Крупської), буд. 2) призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 пільгову пенсію за віком на підставі п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу його звернення до Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком, тобто з 21.08.2017 року, та зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком період роботи ОСОБА_2 з 28.05.1986 року по 28.08.1990 року (записи у трудовій книжці № 13, 14, 15, 16), з 20.02.1991 року по 29.01.1996 рік (записи у трудовій книжці № 10, 21) на посаді водія міського пасажирського транспорту.

Стягнути з Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, юридична адреса: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Івана Алексєєва (стара назва Крупської), буд. 2), за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 24 вересня 2018 року.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова