Справа № 489/3083/18
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/3083/18
Номер провадження 2-а/489/178/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Супрун Т.О.,

за участю:представника позивача - ОСОБА_1 ,представника відповідача - Ковальського Є.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві лейтенанта поліції Андрусяк Людмили Петрівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся із вказаним позовом до відповідача, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР№ 141765 від 03.05.2018 року.

Позивач вказує на те, що 03.05.2018 року він рухався на автомобілі марки «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1, в м. Миколаєві по пр. Богоявленському в напрямку вулиці Янтарної. Його було зупинено інспектором патрульної поліції та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ВР№ 141765 від 03.05.2018 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, посилаючись на те, що позивач керуючи автомобілем не мав при собі полісу обов'язкового страхування, чим порушив вимоги ПДР України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачем винесено постанову протиправно, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та керуючи автомобілем він мав при собі поліс обов'язкового страхування та надав його інспектору.

Представник відповідача згідно наданого відзиву позов не визнавав та вказував, що:

- позивач притягнутий до відповідальності правомірно, оскільки вчинив адміністративне правопорушення;

-позивачу вичерпно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було роз'яснено його права та обов'язки;

-відеозапис, наданий ним підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 17.05.2018 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно Ухвали від 19.06.2018 року за клопотанням ОСОБА_3 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та вказував, що інспектор правомірно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки позивач дійсно порушив ПДР України.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

03.05.2018 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем ««ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1, в м. Миколаєві по пр. Богоявленському в напрямку вулиці Янтарної був зупинений працівниками поліції, однак на вимогу інспектора не надав полісу обов'язкового страхування, чим порушив ПДР України. Інспектором 4-ї роти 4-го батальйону УПП в Миколаївській області рядовим поліції Андрусяк Л.П. винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР№ 141765 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту відеозапису, наданого відповідачем вбачається, що позивач дійсно відмовився на вимогу поліцейського пред'являти поліс обов'язкового страхування.

Так, правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров'я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначені в ЗУ «Про дорожній рух».

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, згідно п. 1.1. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пп. ґ) п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пп. а) п. 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Пунктом 21.2 вказаної статті встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки, зокрема поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

В даному випадку, позивач зазначив, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів він має.

Вказані доводи позивача підтверджуються матеріалами справи, зокрема Полісом №АК/8334950 від 25.10.2017 року (арк.спр.6), укладеного між ТДВ СТ «Домінанта» та позивачем, строк дії якого до 24.10.2018 року, тобто на момент зупинки транспортного засобу позивача, у останнього був поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, відповідно до ст. 19 Конституції правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження, права та обов'язки співробітників поліції визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема у випадку вчинення особою правопорушення.

При цьому, пунктом 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено коло суб'єктів, уповноважених на перевірку відповідних полісів, а також визначено випадки обов'язкової перевірки останніх.

В свою чергу, пунктом 21.3 вказаної статті передбачено, що страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, зокрема Національної поліції, на їх вимогу, що узгоджується з вищевказаними положення Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи встановлено, що інспектором патрульної поліції був зупинений автомобіль позивача, яким він керував з технічними несправностями світлових приладів в темну пору доби, однак після зупинки транспортного засобу водієм було заявлено про відсутність в його діях порушення правил ПДР України, після чого інспектором в межах своїх повноважень було витребувані для огляду документи, в тому числі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, представником відповідача не надано доказів, що позивачем дійсно було вчинено правопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності, внаслідок чого інспектор мав право просити позивача пред'явити поліс обов'язкового страхування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4, п.6 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи не доведення відповідачем події адміністративного правопорушення та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі про притягнення позивача до відповідальності.Згідно ст. 139 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві лейтенанта поліції Андрусяк Людмили Петрівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР№ 141765 від 03.05.2018 року, складену відносно ОСОБА_3.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3за відсутністю складу правопорушення - закрити.

Позивач - ОСОБА_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1;

Відповідач - інспектор патрульної поліції 4-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві лейтенанта поліції Андрусяк Людмила Петрівна, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 09.10.2018.

Суддя Н.С. Тихонова