Справа № 826/15164/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 жовтня 2018 року № 826/15164/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славкіної Марини Анатоліївни
до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

проскасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славкіна Марина Анатоліївна, в особі однойменного Банку, з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просила скасувати постанову від 04.06.2018 по ВП №56156161 про накладення штрафу, видану старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинським Олександром Володимировичем.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що винесена старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинським О.В. постанова про накладення штрафу не відповідає нормам Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню. Позивач стверджує, що державним виконавцем безпідставно як при відкритті виконавчого провадження №56156161, так і при прийнятті постанови про накладення штрафу у межах вказаного виконавчого провадження не була врахована обставина прийняття Національним банком України рішення - постанови від 12.05.2015 №310 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК». Наведена обставина є достатньою підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а у випадку після відкриття виконавчого провадження - для закінчення виконавчого провадження. Відтак, законодавчі підстави для винесення оскаржуваної постанови позивач вважає відсутніми.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

У призначене судове засідання з'явився представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та жодні заперечення проти позову або заяву про визнання позову, заяви (клопотання) про відкладення судового засідання до суду не подав. Натомість від представника відповідача до канцелярії суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №56156161.

У судовому засіданні 01.10.2018, суд на підставі ч.3 ст. 194 та ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинським О.В. за результатами розгляду заяви представника стягувача (Державного підприємства Готельного комплексу «Національний», ) про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №910/28483/14 від 27.05.2015, виданого Господарським судом м. Києва на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 12.02.2015, що набрало законної сили 20.05.2015, щодо зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (01030, м. Київ, Шевченківський район, вул. Б.Хмельницького, буд. 17/52, ) переказати кошти за платіжними дорученнями Державного підприємства Готельного комплексу «Національний» управління справами Верховної Ради України (01021, м. Київ, Печерський район, вул. Липська, буд. 5, ) №1498 від 17.11.2014, №1530 від 17.12.2014, №1515 від 21.11.2014, №1516 від 21.11.2014, №1518 від 28.11.2014, №1523 ід 10.12.2014, №1524 від 10.12.2014, №1530 від 17.12.2014, №1 та №2 від 06.01.2015, з урахуванням ухвали Господарського суду м. Києва від 22.03.2018 у справі №910/28483/14, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2018 ВП №56156161.

За змістом вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником у виконавчому провадженні визначено - ПАТ «ЗЛАТОБАНК» (), а стягувачем - Державне підприємство Готельного комплексу «Національний» управління справами ВРУ. Крім того, у цій постанові від 12.04.2018 боржнику встановлено строк для самостійного виконання рішення суду - упродовж 10-ти робочих днів.

Дана постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2018 ВП №56156161 була отримана позивачем 27.04.2018, про що безпосередньо зазначено у скарзі ПАТ «ЗЛАТОБАНК» від 04.05.2018 №254 (вх. №15654 від 10.05.2018) на вказане рішення державного виконавця, яка була подана до Господарського суду м. Києва (копія такої скарги Банку наявна у наданих представником відповідача матеріалах виконавчого провадження).

Згодом, 04.06.2018 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинським О.В. у межах виконавчого провадження №56156161 винесено постанову про накладення штрафу. В тексті даної постанови державний виконавець зазначив наступне: на виконання виконавчого документу державним виконавцем 12.04.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56156161. Постанова про відкриття виконавчого провадження боржником не виконана, а інформацію про її виконання не повідомлено. Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі не виконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. З урахуванням вищенаведеного, керуючись нормами ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення Господарського суду м. Києва державний виконавець вирішив накласти на ПАТ «ЗЛАТОБАНК» штраф на користь держави у розмірі 5 100 грн.

Вважаючи вказану постанову про накладення штрафу від 04.06.2018 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а дії з її винесення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення штрафу від 04.06.2018 ВП №56156161, відтак, у межах спірних правовідносин застосуванню підлягають положення чинного Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до значеного Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За змістом ч. 1 і 2 ст. 63 зазначеного Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Розмір такого штрафу встановлений у ст. 75 Закону №1404-VIII. Так, ч. 1 ст. 75 цього Закону передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником (без поважних причин) рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, тобто у даному разі у строк, що був визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Як свідчать наявні у справі копії матеріалів виконавчого провадження, рішення господарського суду, на виконання якого Господарським судом м. Києва був виданий наказ №910/28483/14 від 27.05.2015, у встановлений старшим державним виконавцем Рибчинським О.В. строк, - 10 робочих днів, після отримання 27.04.2018 постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2018 ПАТ «ЗЛАТОБАНК» виконано не було, що також вбачається зі змісту поданого позову. Натомість така постанова про відкриття виконавчого провадження була оскаржена Банком у судовому порядку, шляхом подання скарги на рішення старшого державного виконавця Рибчинського О.В. до Господарського суду м. Києва. В подальшому ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2018 у справі №910/24483/14 дану скаргу Банку було залишено без розгляду, а постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2018 за результатами перегляду в порядку апеляційного провадження цієї ж ухвалу суду першої інстанції від 06.07.2018, - таку ухвалу суду скасовано, провадження у справі закрито.

Також суд відповідно до наявних у справі копій матеріалів виконавчого провадження та згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень встановив, що станом на день відкриття виконавчого провадження №56156161, а також на момент прийняття оспорюваної постанови про накладення штрафу від 04.06.2018 у межах цього виконавчого провадження, постанова Правління Національного банку України від 12.05.2015 №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.05.2015 №99, від 18.05.2015 №100 і від 24.03.2016 №391 з питань регулювання початку та продовження процедури ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» були скасовані на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2017 у справі №826/2184/17. Дана постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2017 з урахування змін, внесених до мотивувальної частини згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017, набрала законної сили.

У зв'язку з цим суд відхиляє посилання представника позивача на норми п. 4 ч. 4 ст. 4, п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII, як безпідставні, оскільки станом на день відкриття виконавчого провадження №56156161 за заявою стягувача та прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу від 04.06.2018 ВП №56156161 вказаної позивачем підстави для повернення виконавчого документу та прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження (а саме - наявність чинного рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника) не було.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що у цьому випадку, державний виконавець після відкриття виконавчого провадження, отримавши відомості про невиконання боржником у добровільному порядку рішення суду, яке набрало законної сили, діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, а тому жодних підстав для скасування постанови про накладення штрафу від 04.06.2018 не вбачається, а тому й відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення таких.

Керуючись статтями 77, 139, 245, 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славкіної Марини Анатоліївни, в особі Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені положеннями ст. 255, ч. 1 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 6 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому ст.ст. 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя Т.О. Скочок