Справа № 743/1450/18
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1450/18
Провадження № 2-а/743/108/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,
за участю: секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,
перекладача ШУРИГИ І.М.,
учасники справи: - представник ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова

частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України

ЖИЛА Л.А.,

- громадянин Єменської Республіки ОСОБА_1

( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу
за позовом
ІНФОРМАЦІЯ_3

до громадянина Єменської Республіки АЛСАДРІ ( ОСОБА_2 ),

ІНФОРМАЦІЯ_2

про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

4 жовтня 2018 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) звернувся з адміністративним позовом до громадянина Єменської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому ставилось питання про продовження строку затримання останнього на 3 місяці з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, а саме до 10 січня 2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою та постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2017 року було примусово видворено за межі території України громадянина Єменської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та затримано останнього з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до 6 місяців, а рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2018 р. вказаний строк затримання продовжено на 3 місяці з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, а саме до 10 жовтня 2018 року. Вказують, що строк затримання відповідача закінчується 10 жовтня 2018 р., а на даний час неможливо забезпечити його примусове видворення, так як особа останнього не ідентифікована, останній ухиляється від співпраці по його ідентифікації, умисно надає неправдиву інформацію щодо своєї особи, що перешкоджає Чопському прикордонному загону одержати інформацію щодо країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи та організації примусового видворення за межі України.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 4 жовтня 2018 р. відкрито провадження по справі та призначено її на 4 жовтня 2018 р..

В судовому засіданні:

- представник Чопського прикордонного загону ЖИЛА Л.А. позов підтримала, з підстав вказаних в ньому. Додатково зазначила, що надані відповідачем в судовому засіданні документи на дають право останньому законно покинути територію України;

- громадянин Єменської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 в задоволенні позову просив відмовити, так як його особа ідентифікована, зокрема внутрішнім паспортом (ID-карткою) Єменської Республіки та іншими документами про освіту, про попередню роботу. Наголосив на тому, що у зв`язку з воєнним конфліктом консульство Єменської Республіки в м.Києві та посольство Єменської Республіки в Російській Федерації не працюють, які і не працюють аеропорти, що унеможливлює його депортацію. Додатково заявляв про перенесення розгляду справи, з метою скористатись правовою допомогою.

Враховуючи скорочені строки розгляду справи, не можливість їх продовження, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності адвоката, з урахуванням доказів наданих представником позивача і відповідачем.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- листом Чопського прикордонного загону від 12.10.2017 р. № 27/1299, який був адресований Почесному консульству Єменської республіки у м. Київ, останніх було проінформовано про затримання 11.10.2017 р. громадянина Єменської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де серед іншого просили встановити особу останнього;

- ухвалою та постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2017 року було примусово видворено за межі території України громадянина Єменської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та затримано останнього з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до 6 місяців;

- з 26.10.2017 року громадянин Єменської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Акту приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, перебуває в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України;

- рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2018 р. строк затримання громадянина Єменської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжено на 3 місяці з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, а саме до 10 жовтня 2018 року.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом,:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

Стаття 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає, щоб затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції розглядалося як обґрунтовано необхідний захід, наприклад, з метою запобігти вчиненню особою злочину або втечі. У зв`язку з цим, стаття 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає інший від статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод рівень захисту: все, що вимагається відповідно до підпункту (f) це «вжити заходів з метою депортації або екстрадиції». Відповідно, для цілей його застосування несуттєво, чи є рішення про примусове видворення обґрунтованим згідно з національним законодавством або Конвенцією (§ 112 рішення у справі "Чахал проти Сполученого Королівства", § 38 рішення у справі "Чонка проти Бельгії", § 69 рішення у справі "Насруллоєв проти Росії", § 109 рішення у справі "Солдатенко проти України").

Затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції може бути виправдане у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод запитами від компетентних органів, навіть якщо офіційне прохання або наказ про екстрадицію не видано, оскільки такі запити можуть вважатися «заходами» в розумінні цього положення ("Х проти Швейцарії", рішення Комісії від 9 грудня 1980 року).

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом у разі наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, якими є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

П. 2.7 Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150 детально описує вжиття компетентними органами заходів щодо ідентифікації та документування іноземців та передбачає, що:

- у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу);

- у разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС;

- у разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Оцінка суду.

Оскільки особа громадянина Єменської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 документована внутрішнім паспортом (ID-карткою) Єменської Республіки № НОМЕР_2 , в якому фото та число, місяць, рік народження особи, якій він видано відповідає фото в листі Чопського прикордонного загону від 12.10.2017 р. № 27/1299, який був адресований Почесному консульству Єменської республіки у м. Київ, в сукупності з іншими доказами, виданих на ім`я громадянина Єменської Республіки ОСОБА_3 (прізвище відрізняється), ІНФОРМАЦІЯ_2 , які відповідач надав в судовому засіданні свідчить, що особа громадянина Єменської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікована.

Вказане виключає процедуру ідентифікації громадянина Єменської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої можлива співпраця з боку іноземця.

Той факт, що вказані документи не дають право останньому законно покинути територію України не має для даної справи правового значення, в розумінні ст. 289 КАС України.

Враховуючи те, що відсутні вичерпні умови за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, передбачені ч. 13 ст. 289 КАС України, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову Чопського прикордонного загону до громадянина Єменської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про продовження строку затримання.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до громадянина Єменської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про продовження строку затримання - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та
підписано 4 жовтня 2018 року.