Справа № 225/4372/18
Суддя: Нємиш Н. В.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 225/4372/18
Провадження №2-а/225/93/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Нємиш Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Андрієвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії НК № 928118 від 06.05.2018 року про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за порушення ч.1 ст. 121 КУпАП , провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити, оскільки у його діях не було складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його адресу у серпні 2018 року надійшов лист від Торецького відділу державної виконавчої служби, з якого він дізнався про наявність на примусовому виконанні постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 928118 від 06.05.2018 року про стягнення з нього штрафу за порушення Правил дорожнього руху у розмірі 680,00 грн. (подвійний розмір 340,00 грн.). Постанову НК № 928118 від 06.05.2018 року від працівників поліції він не отримував, порушень правил дорожнього руху у травні 2018 року він не вчиняв, працівниками патрульної поліції не зупинявся. Будь-яких документів, у тому числі протоколу про адміністративне правопорушення він не отримував. Працівниками поліції в постанові зазначено, що він керував транспортним засобом, який перебував у технічно незадовільному стані. Однак це не відповідає дійсності та не підтверджується жодним доказом, ані протоколом про адміністративне правопорушення, а ні поясненнями свідків чи будь-якими іншими належними доказами. Копія постанови йому не вручалась. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. Тому він просить суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення від 06.05.2018 року у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, про необхідність прибути до суду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи наведене та вимоги ст. 205 ч. 1 КАС України, суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, яких достатньо для вирішення справи по суті.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до постанови НК № 928118 від 06.05.2018 року, яка винесена інспектором СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського ВП Горбачовим М.С., 06.05.2018 року о 10 годині 25 хвилин, в м.Торецьку, с.Щербинівка, вул..Артема, 83, водій ОСОБА_1 керував ВАЗ 2102, номерний знак НОМЕР_1 у якого стоянкова гальмівна система при відключеному від трансмісії двигуні не забезпечувала нерухомий стан.

Цією ж постановою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 340,00 гривень (а.с.6).

Позивач стверджує, що постанова від 06.05.2018 року складалась у його відсутності, про накладання на нього адміністративного стягнення він дізнався лише у серпні 2018 року з листа, який надійшов від Торецького відділу державної виконавчої служби. В постанові доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Отже оспорювана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, за змістом якої обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку, оскільки вказана постанова не містить посилання на достатні та допустимі докази вчинення позивачем вказаного адміністративного порушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту ст. 258 КупАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов'язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а також скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх Справ №1376 від 06.11.2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року №1496/27941.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Відповідно до пояснень позивача він заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, однак протокол про адміністративне правопорушення не складався, а в постанові не відображено доказів вчинення правопорушення.

Зміст ст. 77 КАС України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа , яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач у судове засідання не прибув, не виконав належним чином покладеного на нього обов'язку доказування правомірності свого рішення, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення та спростовували пояснення позивача про відсутність в його діях складу правопорушення.

Статтею 293 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на вище наведене, суд приходить до переконання, що оскаржувану постанову слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 268-270, 286КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 928118 від 06.05.2018 року, винесену інспектором СРПП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Горбачовим М.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: