Справа № 2140/1851/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1851/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши за правилами спрощеного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що розпорядженням голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області № 151 від 12.02.2007 р. "Про надання згоди на передачу громадянам земельних ділянок на території Новокалузьської сільської ради для ведення особистого селянського господарства", позивачу було надано згоду на передачу у власність земельної ділянки площею 0,83 га із земель запасу та резервного фонду на території Новокалузьської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, також було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Розпорядженням Голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області № 753 від 01.11.2011 р. "Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 12.02.2007 р. № 151 "Про надання згоди на передачу громадянам земельних ділянок на території Новокалузьської сільської ради для ведення особистого селянського господарства", позивачу було надано згоду на передачу безоплатно у власність земельної ділянки у контурі № 49, згідно викопіюванням загальною площею 0,83 га із земель запасу, розташованих на території Новокалузьської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

2012 року за замовленням ОСОБА_1 виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,8300 га для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності (запас) на території Новокалузької сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

За сімейним обставинам позивачем не завершено процес отримання земельної ділянки у власність та не отримано відповідних правовстановлюючих документів.

У серпні 2018 р. позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 0,8300 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Новокалузької сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Листом від 20.08.2018р. позивач відмовлено у задоволенні заяви у зв'язку з невідповідністю земельної ділянки місцю розташування.

Позивач вважає відмову протиправною, оскільки посилання відповідача на Постанову КМУ № 413 як на підставу для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є безпідставними та незаконними.

Ухвалою суду 10 вересня 2018 року у справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

03 жовтня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що позивач звернулась із заявою, в якій одночасно заявлено клопотання про дві різні стадії відведення земельної ділянки у власність, перше клопотання про розгляд виготовленого та погодженого проекту землеустрою, друге клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Тобто, в одній заяві позивач просила розглянути і затвердити проект землеустрою, а також надати дозвіл на розробку нового проекту землеустрою, всупереч вимогам чинного законодавства клопотала фактично про два етапи безоплатної приватизації які не поєднуються між собою.

Відповідач у відповіді роз'яснив, що на даний час розпоряджується землями сільськогосподарського призначення державної власності в рамках безоплатної приватизації розповсюджується щоквартально не на всі земельні ділянки на території області, а виключно на 25 % від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу. Тому, вказана земельна ділянка яку позивач бажаєте отримати у власність для ведення особистого селянського господарства не увійшла на теперішній час до переліку.

Таким чином, на думку відповідача, Головним управлінням розглянуте клопотання стосовно надання дозволу на розробку нового проекту землеустрою.

Щодо клопотання щодо розгляду і затвердження проекту землеустрою відповідач повідомив, що позивачу було надано згоду на безоплатну приватизацію земельної ділянки ще в 2011 році, згодом ОСОБА_1 замовила проект землеустрою. При цьому, отримавши проект землеустрою позивач не затвердила його відповідно до вимог чинного законодавства, та не зверталася до органів виконавчої влади для реалізації свого права в цілому.

На підставі вказаного просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від представника позивача та представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно із частиною третьою статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення статті 194 КАС України, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Судом встановлено, що Розпорядженням голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області № 151 від 12.02.2007 р. "Про надання згоди на передачу громадянам земельних ділянок на території Новокалузьської сільської ради для ведення особистого селянського господарства" позивачу було надано згоду на передачу у власність земельної ділянки площею 0,83 га із земель запасу та резервного фонду на території Новокалузьської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, також було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Розпорядженням Голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області № 753 від 01.11.2011 р. "Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 12.02.2007 р. № 151 "Про надання згоди на передачу громадянам земельних ділянок на території Новокалузьської сільської ради для ведення особистого селянського господарства", позивачу було надано згоду на передачу безоплатно у власність земельної ділянки у контурі № 49, згідно викопіюванням загальною площею 0,83 га із земель запасу, розташованих на території Новокалузьської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

2012 року за замовленням позивача ДП "Херсонський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою" виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,8300 га для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності (запас) на території Новокалузької сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

При цьому, позивачем затверджено вказаний проект землеустрою та земельну ділянку у власність не отримано.

06 серпня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про розгляд виготовленого та погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 0,83 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності (запас) на території Новокалузької сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області з метою подальшого оформлення земельної ділянки у власність та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8300 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Новокалузької сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

20 серпня 2018 року за вих. № 0051/0-2384/0/95-18 відповідачем надано відповідь про відмову у задоволенні клопотання. Відмову обґрунтовано невідповідністю місця розташування об'єктів вимогам законів, прийнятих до них нормативно - правових актів.

Крім того повідомлено, що повноваження Головного управління щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності в рамках безоплатної приватизації розповсюджується щоквартально не на всі земельні ділянки на території області, а виключно на - 25 % від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу. Земельна ділянка, яку бажає отримати позивач у власність для ведення особистого селянського господарства не увійшла на теперішній час до вищезазначеного переліку, таким чином у Головного управління станом на сьогодні відсутні повноваження по розпорядженню зазначеною земельною ділянкою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне: 13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

На підставі п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до Положення основними завданнями Держгеокадастру України є, зокрема реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п. 7 зазначеного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з Положенням про Головне управління Держгеокадастру у області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521, Головне управління Держгеокадастру у області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане, і розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Херсонської області.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Право власності на землю гарантується, набувається та реалізується громадянами виключно у відповідності до закону.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Частиною 1 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Пунктом "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктами 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, законодавством встановлено виключний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем надано відповідь, яка не відповідає фактичним обставинам, оскільки судом не встановлено невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів у розумінні ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, які не передбачені законодавством.

Суд зазначає, що підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як включення/не включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації на території Херсонської області, Земельним кодексом або іншим законом не передбачена.

У Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними (далі - Стратегія), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року за № 413 "Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними", дійсно викладено, що Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області за такою формулою: Sбп = Sаук х 0,25, де Sбп - площа земельних ділянок, яку пропонується передати безоплатно у власність на території відповідної області; Sаук - площа земельних ділянок, право оренди та/або емфітевзису на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу;

щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок;

надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції;

враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

На думку суду, вказана Стратегія затверджена Кабінетом Міністрів України в супереч положенням Конституції України, Земельного кодексу України, які мають вищу юридичну силу в регулюванні даних спірних правовідносин, ніж норми постанови Кабінету Міністрів України, та положення яких не передбачають жодних формул щодо визначення коефіцієнтів кількості земельних ділянок, що можуть бути видані.

За таких підстав суд приходить до висновку, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки протиправно.

Щодо клопотання позивача про розгляд виготовленого та погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 0,83 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності (запас) на території Новокалузької сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області з метою подальшого оформлення земельної ділянки у власність суд зазначає, що вказане клопотання позивача не було розглянуто відповідачем та відповідь на нього надано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не надав достатньо належних та допустимих доказів щодо підтвердження правомірності своїх дій.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (75024, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,8300 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новокалузької сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,8300 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новокалузької сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області від 06 серпня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (75024, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1409 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 6.2.1