Справа № 214/1499/18
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/1499/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 жовтня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривого Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Таранець Віталія Вячеславовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України та про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ВР №103818 від 26.02.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 425 грн. та закрити провадження в адміністративній справі. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що згідно зазначеної Постанови, 26.02.2018 року, об 11 год. 20 хв., він, керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_2, рухаючись по пр. Миру, 6а, в м. Кривому Розі, на регульованому пішохідному переході проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України. Однак позивач вважає, що у даному випадку дії відповідача є протиправними, а вказана Постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначене правопорушення він не вчиняв, так як продовжив рух на жовтий сигнал світлофору, оскільки були несприятливі погодні умови (слизька дорога), відсутні інші транспортні засоби та пішоходи, тому він вирішив не вдаватись до екстреного гальмування.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що ним 26.02.2018 року, під час патрулювання був помічений транспортний засіб марки «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_2, водій якого проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 (ґ) ПДР України. Після того, як були помічені ознаки правопорушення, та після зупинки вказаного транспортного засобу, він підійшов до автомобіля позивача, представився та повідомив про причину зупинки, потім попросив пред'явити позивача посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб та зачитав йому його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, він перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи від позивача надійшло усне клопотання про ознайомлення з доказами, а саме відео фіксацією, яке було задоволено та пред'явлено запис з відео реєстратора, інших клопотань від позивача не надходило. Під час розгляду справи позивач неодноразово надавав усні пояснення, а саме, що він проїхав на жовтий сигнал світлофору та, що це на його думку не було порушенням. Окрім того, позивач відреагував питанням на те, що йому сказали, що він здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофору запитавши «а що не можна? Вперше чую, що на жовтий сигнал світлофору не можна їхати». Отже, відповідач вважає за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ним законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач, 26.02.2018 року, об 11 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_2, рухаючись по пр. Миру, 6а, в м. Кривому Розі, на регульованому пішохідному переході проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.53).

Відповідно до п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціатив, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, у судовому засіданні був досліджений носій відеоінформації, долучений відповідачем до відзиву на позов, під час перегляду якого, було встановлено, що останній взагалі не відображає обставини вчинення позивачем правопорушення, за вчинення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності, позаяк містить лише відеофіксацію спілкування позивача, відповідача та особи, яка здійснювала відеозйомку, під час складання постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджений носій відеоінформації, який відповідач долучив до матеріалів справи як доказ на підтвердження правомірності своїх дій з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного вище правопорушення не містить доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Отже, враховуючи вище викладене, суд уважає, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та винність позивача у його вчиненні. Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР №103818 від 26.02.2018 року інспектора Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Таранець Віталія Вячеславовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Попов