Справа № 550/968/18
Суддя: Ланна Я. О.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/968/18
Провадження № 2-а/550/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Ланни Я.О.,

за участю секретаря судового засідання Томас Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови серії НК № 370230 від 19.08.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохає суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 370230 від 19.08.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Позовні вимоги мотивує наступним. 19.08.2018 року відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за те, що він порушив п. 22.5 ПДР України, а саме керуючи транспортним засобом DAF XF95-380 д.н.з ВІ 3160 ВО здійснював буксирування на жорсткому зчепленні транспортного засобу DAF 95 XF 430 з причепом на автодорозі Київ-Харків-Довжанський. Близько 20.10 год на 350 км зазначеної автодороги, був зупинений працівниками патрульної поліції з метою перевірки наявності спеціального дозволу на участь великогабаритного транспорту у дорожньому русі. За результатами проведеного вимірювання була встановлена довжина автопоїзду 25,6 м, що перевищує допустиму норму на участь у дорожньому русі без відповідного дозволу. На цій підставі поліцейським роти №3 батальйону УПП в Полтавській області була винесена вищезазначена постанова серії НК №370230. Вважає, що при винесенні постанови поліцейським не були враховані його пояснення про те, що 19.08.2018 стосовно нього вже була винесена постанова серії НК №371280 про накладення адміністративного стягнення за вчинення цього ж самого правопорушення та застосовано штраф у розмірі 510,00 грн. Крім того, позивач стверджує, що за результатами проведеного габаритно-вагового контролю, на підставі якого поліцейським була винесена постанова, та який був проведений поза межами пункту габаритно-вагового контролю стаціонарного або пересувного, акт про перевищення його транспортним засобом нормативних габаритних параметрів не складався. Окрім того, поліцейський не мав права здійснювати вимірювання параметрів довжини транспортного засобу, оскільки такі повноваження належать працівникам територіальних органів Укртрансбезпеки. Вважає постанову протиправною та просить її скасувати.

Позивач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав. До суду надійшло письмове клопотання, в якому позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, а справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов письмовий відзив, в якому відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки при винесенні зазначеної постанови було дотримано всі вимоги чинного законодавства України. Беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 дійсно порушив ПДР, відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а скасування даної постанови призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути без участі представника відповідача.

Ухвалою судді від 07.09.2018 р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, встановив наступне.

19.08.2018 поліцейським роти №3 БУПП в Полтавській області ДПП була винесена постанова серія НК № 370230 про накладення адміністративного стягнення по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладенням штрафу в сумі 510,00 грн.

Як вбачається із зазначеної постанови, позивач ОСОБА_1, 19.08.2018 о 20.10 год. на 350 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський» керуючи транспортним засобом DAF XF95-380 д.н.з ВІ 3160 ВО,а здійснив буксирування на жорсткому зчепленні транспортного засобу DAF 95 XF 430 із причіпом, загальна довжина автопоїзда складає 25 м 60 см, без відповідного дозвільного документу, чим порушив п.п 22.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 КУпАП, за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 порушив п.22.5 ПДР.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі- ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, викладені в Правилах проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі по тексту - Правила № 30).

У відповідності до п.2 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п.4 Правил № 30).

За визначенням пп.4 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року (далі- Порядок здійснення габаритно-вагового контролю) габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п.3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з п.20 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

У відповідності до п.п.12, 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Як вбачається із тексту постанови (а.с. 12) інспектор поліції в порушення вимог ст. 283 КУпАП не зазначив яким чином було встановлено довжину состава, яким керував ОСОБА_1

Суд зауважує, що оскаржувана постанова є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач у справі не довів належними доказами обґрунтованість прийнятої ним постанови, тобто факту скоєння позивачем правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст.132-1 КУпАП, а також факту дотримання ним законодавчо встановленої процедури розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із наданих до суду матеріалів, габаритно-ваговий контроль щодо зазначеного вище транспортного засобу не проводився. Жодного документального підтвердження факту перевищення габаритів встановлених ПДР, відповідачем не надано.

Суд зазначає, що належність транспортного засобу до великогабаритного визначається саме за результатами габаритно-вагового контролю, а факт порушення повинен бути повністю підтвердженим належними та допустимими доказами.

У даному випадку, твердження відповідача про перевищення транспортним засобом габаритів міг бути встановленим і зафіксованим належним чином за результатами габаритно-вагового контролю, однак, як стверджує позивач, інспектор обмежився лише самостійним проведенням замірів.

При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7).

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України).

Відповідно до ст. 10 КУпАП вина є обов'язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи доказів того, що 19.08.2018 року о 20.10 год., позивачем ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, яке стало в подальшому предметом розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП.

Згідно п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поза розумним сумнівом не здобуто належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи.

Таким чином, постанова серії НК № 370230 від 19.08.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення - підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст. 77, 94, 139, 241-247, 250-251, 268-272, 286, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови серії НК № 370230 від 19.08.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 370230 від 19.08.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в сумі 510,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Чутівський районний суд Полтавської області, згідно вимог п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України.

Позивач ОСОБА_1 (с. Новофедорівка Чутівського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (вул. Європейська, 164 м. Полтава).

Суддя Я. О. Ланна