Справа № 812/1402/18
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1402/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.М.

та

представників сторін:

від позивача - Булочка В.А. (довіреність від 10.07.2018 № 320)

Бобер О.С. (довіреність від 25.07.2018 № 355)

від відповідача - Єгоров О.В. (довіреність від 04.07.2018 № 7721/9/28-10-10-18)

розглянувши в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції

в судовому засіданні справу за позовом

приватного підприємства «Хімпостачальник»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26 січня 2018 року №№ , ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом приватного підприємства «Хімпостачальник» (далі - позивач, ПП «Хімпостачальник») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, Офіс великих платників), в якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 22 травня 2018 року № 249 (т. 1 арк. спр. 195-202) просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 січня 2018 року № 000634710, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 100000,00 грн, визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 100000,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 25000,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 січня 2018 року № 000644710, яким зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 34872,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 13 грудня 2017 року протягом трьох днів Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проводилась позапланова невиїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податкових деклараціях з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» () за період червень-липень 2016 року.

За наслідками проведеної перевірки Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби складено акт від 18 грудня 2017 року № 126/28-10-47-10/13395997 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Хімпостачальник», код за , номер телефону +69, адреса електронної пошти: , з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податкових деклараціях з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» () за період червень-липень 2016 року».

Позивач з висновками акта не погодився і 12 січня 2018 року подав до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби заперечення до акта. 05 лютого 2018 року позивачем отримано відповідь на заперечення до акта.

На підставі акта від 18 грудня 2017 року № 126/28-10-47-10/13395997 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Хімпостачальник», код за , номер телефону +69, адреса електронної пошти: , з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податкових деклараціях з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» () за період червень-липень 2016 року» Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу:

- зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 100000,00 грн, визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 100000,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 25000,00 грн;

- зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 34872,00 грн.

Позивач, не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, 08 лютого 2018 року звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Листом від 12 квітня 2018 року за № 12731/6199-99-11-01-02-25 Державна фіскальна служба України залишила скаргу позивача без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін.

Позивач вважає, що винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення суперечать вимогам чинного законодавства та порушують його права.

З посиланням на норми статті 19 Конституції України, частини першої статті 3, частини другої статті 67, частини першої статті 181, частини першої статті 207 Господарського кодексу України, частини першої статті 202, статті 204, частини третьої статті 228, частин першої, другої статті 234 Цивільного кодексу України, статті 384 Кримінального кодексу України, підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4, статті 56, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, статті 1, частини другої статті 9 Закону України від 18 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» позивач вважає, що діяльність посадових осіб відповідача є прямим втручанням у господарську діяльність позивача шляхом примушування до сплати додаткових сум податкових зобов'язань, які не передбачені чинним законодавством, а протиправність дій посадових осіб відповідача полягає у незаконному нарахуванні сум податкових зобов'язань та визнанні недійсними угод, що явно виходить за межі наданих їм повноважень, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню як такі, що є необґрунтованими та безпідставними, винесені з перевищенням влади та службових повноважень.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України позов не визнав, про що подав відзив на адміністративний позов від 03 липня 2018 року б/н, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю (т. 2 арк. спр. 1-4).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що відповідно до наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 06 грудня 2017 року № 2772 на виконання підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 та підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України проведено позапланову невиїзну документальні перевірку позивача тривалістю 3 робочих дня з 13 грудня 2017 року з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податкових деклараціях з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства операцій по взаємовідносинам з товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія» за період червень-липень 2016 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

Перевіркою встановлено, що позивач мав взаємовідносини з товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія» у період червень-липень 2016 року, про що свідчить договір купівлі-продажу від 08 вересня 2015 року № 63. Договір підписано директором приватного підприємства «Хімпостачальник» Бугайовим Р.В. та директором товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія» Польовиком О.П. та скріплено печатками підприємств. Пунктом 3.4 вказаного договору передбачено надання постачальником копій сертифікатів якості на товар. Під час перевірки позивачем не надано копій сертифікатів якості на товар.

В ході проведення перевірки Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби отримано пояснення Польовика Олександра Петровича, який пояснив, що зареєстрував на своє ім'я підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія» за винагороду у розмірі 500,00 грн без наміру здійснення підприємницької діяльності, місцезнаходження печатки та офісу підприємства йому невідомі, первинні документи ним не підписувались, договори не укладались. З посиланням на пункти 1, 19 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року № 957, відповідач зазначає, що податкові накладні, видані від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія», не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважною особою звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є безпідставним.

З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Під час підготовчого провадження учасниками справи подані:

ПП «Хімпостачальник» - відповідь на відзив від 25 липня 2018 року № 356, в якій позивач вказує, що відповідач у відзиві посилається на ті ж обставини, що й в акті перевірки від 18 грудня 2017 року № 126/28-10-47-10/13395997, відповіді на заперечення на акт перевірки та рішенні за результатами розгляду скарги. На думку позивача, посилання відповідача на пояснення Польовика О.П. не можуть бути використані як належний доказ, оскільки не відомо, в рамках якої перевірки вони отримані, та у зв'язку з відсутністю попередження особи, яка давала пояснення, про відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Крім того, ані на момент укладання договору, ані на теперішній час товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія» не перебуває в процесі припинення; чинних судових рішень, які б встановлювали фіктивність господарської діяльності або інші незаконні дії товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія» або його представників, немає.

Щодо недійсності податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, позивач зазначив, що вони містять електронні підписи: перший - електронна печатка товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія», другий - бухгалтер Жила Н.В., що виключає участь Польовика О.П. у підписанні вказаних податкових накладних. На момент ведення господарських правовідносин між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія» та формуванням податкового кредиту жодних зауважень з боку фіскального органу до товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія» та документів, що ним реєструвались, не існувало. Картка фіктивності щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія» внесена до Реєстру облікових карток суб'єктів фіктивного підприємництва ІС «Податковий блок» лише 31 жовтня 2016 року, тобто після виконання умов договору між сторонами. Окрім того, у позивача відсутній доступ до вказаної інформації (т. 2 арк. спр. 26-27);

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України - заперечення на відповідь від 10 серпня 2018 року б/н, в яких відповідач зазначив, що окрім строків, визначених Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року 578/5, строки зберігання технічної документації встановлені й Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, відповідно до якого сертифікати якості на будівельні матеріали повинні зберігатися до прийняття об'єкту в експлуатацію та надаватись при перевірках, що проводяться органами Державного архітектурно-будівельного контролю. Також відповідач зазначив, що вироком Подільського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2017 року у справі № 758/8351/17 Польовика Олександра Петровича визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 205-1 Кримінального кодексу України (підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи) та встановлено непричетність Польовика Олександра Петровича до створення і діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія», що свідчить про те, що всі розпорядчі документи підприємства не відповідають вимогам законодавства (т. 2 арк. спр. 81-85).

Ухвалою від 29 травня 2018 року позовну заяву приватного підприємства «Хімпостачальник» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (т. 1 арк. спр. 188-189).

12 червня 2018 року позивачем до суду надано уточнений адміністративний позов, приведений у відповідність з вимогами статей 160, 161 КАС України (т. 1 арк. спр. 195-202).

Ухвалою від 18 червня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 липня 2018 року о 13 год. 30 хв. (т. 1 арк. спр. 1-3).

11 липня 2018 року у підготовчому засіданні судом встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та оголошено перерву до 30 липня 2018 року до 10 год. 15 хв. (т. 2 арк. спр. 17-18).

Ухвалою від 11 липня 2018 року призначено розгляд справи в режимі відеоконференції (т. 2 арк. спр. 22).

Ухвалою від 30 липня 2018 року строк підготовчого провадження у справі продовжено на тридцять календарних днів (т. 2 арк. спр. 52).

У підготовчому засіданні 30 липня 2018 року оголошено перерву до 12 вересня 2018 року до 15 год. 00 хв. (т. 2 арк. спр. 60-61).

Ухвалою від 03 серпня 2018 року призначено розгляд справи в режимі відеоконференції (т. 2 арк. спр. 76-77).

Ухвалою від 12 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 25 вересня 2018 року о 09 год. 30 хв. (т. 2 арк. спр. 91).

Ухвалою від 21 вересня 2018 року призначено розгляд справи в режимі відеоконференції (т. 2 арк. спр. 102).

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив від 25 липня 2018 року.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на адміністративний позов від 03 липня 2018 року та запереченнях на відповідь від 10 серпня 2018 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Приватне підприємство «Хімпостачальник» (ідентифікаційний код 13395997) є юридичною особою, зареєстрованою 02 квітня 1997 року, місцезнаходженням якої є Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Силікатна, буд. 10, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 29 травня 2018 року за № (т. 1 арк. спр. 181-184).

На підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06 грудня 2017 року № 2772 «Про проведення документальної позапланової перевірки приватного підприємства «Хімпостачальник» Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову невиїзну перевірку приватного підприємства «Хімпостачальник» (т. 2 арк. спр. 5).

Повідомлення від 06 грудня 2017 року № 63/28-10-47-10 та копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки отримано приватним підприємством «Хімпостачальник» 13 грудня 2017 року (т. 2 арк. спр. 6, 6 зв.)

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Хімпостачальник» Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби складено акт від 18 грудня 2017 року № 126/28-10-47-10/13395997 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Хімпостачальник», код за , номер телефону +69, адреса електронної пошти: , з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податкових деклараціях з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» () за період червень-липень 2016 року» (т. 1 арк. спр. 14-44).

Згідно з пунктом 2 висновків акта від 18 грудня 2017 року № 126/28-10-47-10/13395997 перевіркою встановлено порушення приватним підприємством «Хімпостачальник» пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого: завищено суму від'ємного значення податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за липень 2016 року у розмірі 100000,00 грн; завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за липень 2016 року у розмірі 34872,00 грн.

Висновки акта від 18 грудня 2017 року № 126/28-10-47-10/133959 обґрунтовані безпідставним документальним оформленням нереальних господарських операцій з одержання (купівлі) товарів ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» та безпідставним віднесенням до податкового кредиту сум податку на додану вартість через те, що виписані податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, внаслідок наданих 31 жовтня 2016 року слідчому слідчого управління ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві пояснень Польовиком Олександром Петровичем, в яких останній заперечував підписання ним як директором ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» первинних бухгалтерських документів, у тому числі договорів.

На акт від 18 грудня 2017 року № 126/28-10-47-10/13395997 приватним підприємством «Хімпостачальник» подані заперечення від 12 січня 2018 року за № 19, які контролюючим органом за наслідками розгляду залишені без задоволення, про що платника податків повідомлено листом Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25 січня 2018 року за № 3460/10/28-10-47-10 (т. 2 арк. спр. 8, 9-11, 11 зв.).

На підставі акта від 18 грудня 2017 року № 126/28-10-47-10/13395997 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийняті податкові повідомлення-рішення від 26 січня 2018 року №№ , , якими позивачу: зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 100000,00 грн, визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 100000,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 25000,00 грн; зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 34872,00 грн (т. 1 арк. спр. 46-47, 48-49).

Податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26 січня 2018 року №№ , оскаржені позивачем в адміністративному порядку до контролюючого органу вищого рівня шляхом подання скарги від 08 лютого 2018 року за № 83 до Державної фіскальної служби України (т. 1 арк. спр. 50-52, 53).

Рішенням про результати розгляду скарги від 12 квітня 2018 року за № 12731/6199-99-11-01-02-25 Державна фіскальна служба України залишила скаргу платника податків без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін (т. 1 арк. спр. 54-57).

В ході судового розгляду судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна металургійна компанія» (постачальник) в особі директора Польовика О.П. та приватним підприємством «Хімпостачальник» (покупець) в особі директора Бугайова Р.В. укладено договір поставки від 08 вересня 2015 року № 63 (т. 1 арк. спр. 58-60).

Пунктом 1 даного договору визначено, що постачальник зобов'язується передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення.

Підпунктом 3.4 пункту 3 договору передбачено, що із кожною партією товару постачальник надає наступні документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, копію сертифікату якості на товар.

Згідно з підпунктом 3.5 пункту 3 договору постачальник зобов'язаний видати покупцю за першою подією (отримання грошей чи відвантаження партії товару) податкову накладну, складену в електронному вигляді, оформлену відповідно до правил, встановлених статтею 201.1 Податкового кодексу України. Оформлена постачальником податкова накладна повинна бути зареєстрована постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 днів з дня виникнення податкових зобов'язань.

Товар вважається поставленим постачальником та прийнятим покупцем за кількістю - на відповідність вазі, зазначеній у видатковій накладній, за якістю - на відповідність технічним показникам в сертифікаті якості виробника (підпункт 6.2 пункту 6 договору).

В рамках виконання господарського договору поставки товару оформлені такі первинні документи:

видаткові накладні: від 13 червня 2016 року № РН-130604 на загальну суму 224732,33 грн, сума ПДВ 37455,39 грн, від 13 червня 2016 року № РН-130605 на загальну суму 13199,14 грн, сума ПДВ 2199,86 грн, від 13 червня 2016 року № РН-130611 на загальну суму 181139,26 грн, сума ПДВ 30189,88 грн, від 24 червня 2016 року № РН-240605 на загальну суму 6330,16 грн, сума ПДВ 1055,03 грн, від 29 червня 2016 року № РН-290609 на загальну суму 74289,30 грн, сума ПДВ 12381,55 грн, від 12 липня 2016 року № РН-120704 на загальну суму 125836,03 грн, сума ПДВ 20972,67 грн, від 22 липня 2016 року № РН-220710 на загальну суму 117692,00 грн, сума ПДВ 19615,33 грн, від 27 липня 2016 року № РН-270704 на загальну суму 63753,50 грн, сума ПДВ 10625,58 грн (т. 1 арк. спр. 62, 67, 72, 79, 83, 89, 96, 103);

прибуткові накладні: від 13 червня 2016 року № ПН-0000819 на загальну суму 224732,33 грн, сума ПДВ 37455,39 грн, від 13 червня 2016 року № ПН-0000815 на загальну суму 13199,14 грн, сума ПДВ 2199,86 грн, від 13 червня 2016 року № ПН-0000832 на загальну суму 181139,26 грн, сума ПДВ 30189,88 грн, від 24 червня 2016 року № ПН-0000907 на загальну суму 6330,16 грн, сума ПДВ 1055,03 грн, від 29 червня 2016 року № ПН-0000906 на загальну суму 74289,30 грн, сума ПДВ 12381,55 грн, від 12 липня 2016 року № ПН-0001128 на загальну суму 125836,03 грн, сума ПДВ 20972,67 грн, від 22 липня 2016 року № ПН-0001129 на загальну суму 117692,00 грн, сума ПДВ 19615,33 грн, від 27 липня 2016 року № ПН-0001130 на загальну суму 63753,50 грн, сума ПДВ 10625,58 грн (т. 1 арк. спр. 63, 68, 73, 80, 84, 90, 97, 104);

накладні на внутрішнє переміщення: від 13 червня 2016 року № ПМ-0000352 на обсяг постачання без ПДВ 187276,94 грн, від 13 червня 2016 року № ПМ-0000351 на обсяг постачання без ПДВ 10999,28 грн, від 13 червня 2016 року № ПМ-0000353 на обсяг постачання без ПДВ 150949,38 грн, від 29 червня 2016 року № ПМ-0000366 на обсяг постачання без ПДВ 61907,75 грн, від 12 липня 2016 року № ПМ-0000375 на обсяг постачання без ПДВ 104863,36 грн, від 22 липня 2016 року № ПМ-0000382 на обсяг постачання без ПДВ 98076,67 грн, від 27 липня 2016 року № ПМ-0000389 на обсяг постачання без ПДВ 53127,92 грн (т. 1 арк. спр. 64, 69, 74, 85, 91, 98, 105);

рахунки на оплату по замовленню: від 06 червня 2016 року № СФ-0002775 на загальну суму 224104,25 грн, сума ПДВ 37350,71 грн, від 02 червня 2016 року № СФ-0002735 на загальну суму 13615,02 грн, сума ПДВ 2269,17 грн, від 02 червня 2016 року № СФ-0002725 на загальну суму 183140,90 грн, сума ПДВ 30523,48 грн, від 13 червня 2016 року № СФ-0002911 на загальну суму 7225,40 грн, сума ПДВ 1204,23 грн, від 21 червня 2016 року № СФ-0003030 на загальну суму 74278,80 грн, сума ПДВ 12379,80 грн, від 04 липня 2016 року № СФ-0003193 на загальну суму 127210,03 грн, сума ПДВ 21201,67 грн, від 12 липня 2016 року № СФ-0003339 на загальну суму 117692,00 грн, сума ПДВ 19615,33 грн, від 25 липня 2016 року № СФ-0003538 на загальну суму 63753,50 грн, сума ПДВ 10625,58 грн (т. 1 арк. спр. 65, 70, 75, 81, 86, 92, 99, 106);

податкові накладні: від 07 червня 2016 року № 31 на загальну суму 224732,33 грн, сума ПДВ 37455,39 грн, обсяг постачання 187276,94 грн, від 07 червня 2016 року № 30 на загальну суму 13199,14 грн, сума ПДВ 2199,86 грн, обсяг постачання 10999,28 грн, від 07 червня 2016 року № 29 на загальну суму 182928,70 грн, сума ПДВ 30488,12 грн, обсяг постачання 152440,58 грн, від 22 червня 2016 року № 106 на загальну суму 5435,96 грн, сума ПДВ 905,99 грн, обсяг постачання 4529,97 грн, від 22 червня 2016 року № 105 на загальну суму 74278,80 грн, сума ПДВ 12379,80 грн, обсяг постачання 61899,00 грн, від 05 липня 2016 року № 26 на загальну 127210,03 грн, сума ПДВ 21201,67 грн, обсяг постачання 106008,36 грн, від 19 липня 2016 року № 88 на загальну суму 117692,00 грн, сума ПДВ 19615,33 грн, обсяг постачання 98076,67 грн, від 26 липня 2016 року № 114 на загальну суму 63753,50 грн, сума ПДВ 10625,58 грн, обсяг постачання 53127,92 грн (т. 1 арк. спр. 66, 71, 76, 82, 87, 93, 100, 107).

Вищевказані податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та містять електронні підписи: перший - печатка, 39534319 ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія», другий - бухгалтер Жила Н.В. ), про що зазначено в акті від 18 грудня 2017 року № 126/28-10-47-10/13395997 (т. 1 арк. спр. 25).

ПП «Хімпостачальник» сплатило ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» за отриманий товар 07 червня 2016 року 420860,17 грн, у тому числі ПДВ 70143,36 грн, 22 червня 2016 року 79714,76 грн, у тому числі ПДВ 13285,79 грн, 05 липня 2016 року 127210,03 грн, у тому числі ПДВ 21201,67 грн, 19 липня 2016 року 117692,00 грн, у тому числі ПДВ 19615,33 грн, 26 липня 2016 року 63753,50 грн, у тому числі ПДВ 10625,58 грн, що підтверджується банківськими виписками та Журналом-ордером і Відомістю по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за 01 червня 2016 року - 31 липня 2016 року (т. 1 арк. спр. 61, 77-78, 88, 94-95, 101-102, 108).

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2016 року від 18 липня 2016 року № та додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в межах встановлених контролюючим органом порушень позивачем до складу податкового кредиту по господарсько-правовим відносинам з ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» включено податок на додану вартість в сумі 83429,16 грн (т. 1 арк. спр. 218-223, 224).

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2016 року від 17 серпня 2016 року № та додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» в межах встановлених контролюючим органом порушень позивачем до складу податкового кредиту по господарсько-правовим відносинам з ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» включено податок на додану вартість в сумі 51442,58 грн (т. 1 арк. спр. 230-236, 237).

Придбані позивачем будівельні матеріали (металопродукція) використані для проведення будівельних та монтажних робіт технологічного обладнання цеху виробництва водорозчинних смол на орендованому за договором оренди від 29 лютого 2016 року № 01/2 майданчику за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Ямниця, вул. Галицька, 58, територія ПАО «Завод ТОС «Барва», що засвідчено затвердженими 31 серпня 2017 року проміжним кошторисом витрат на ремонт орендованої будівлі, проміжним кошторисом витрат на монтаж і модернізацію орендованого технологічного обладнання та проміжним кошторисом витрат на монтаж і модернізацію власних основних фондів (т. 1 арк. спр. 109-119, 120-132, 133-138, 149-172).

Отримані товарно-матеріальні цінності обліковані на субрахунку 2052 «Будівельні матеріали, що передані в будівництво (монтаж)», що засвідчено Журналом-ордером і Відомістю по рахунку 2052 «Будівельні матеріали, що передані в будівництво (монтаж)» за квітень 2018 року (т. 1 арк. спр. 139-148).

18 жовтня 2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю у Івано-Франківській області зареєстровано подану приватним підприємством «Хімпостачальник» декларацію № ІФ 57 про початок будівельних робіт з технічного переоснащення відділення виробництва модифікаторів РУ цеху № 3 підприємства ПрАТ «Завод тонкого органічного синтезу Барва»; Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Ямниця, вул. Галицька, 58, для виробництва просочувальних розчинів (т. 1 арк. спр. 173-175).

За наслідками позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, результати якої оформлено актом від 04 січня 2017 року, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю у Івано-Франківській області приватному підприємству «Хімпостачальник» внесено припис від 04 січня 2017 року про невідкладне зупинення робіт з технічного переоснащення підприємства, оскільки фактично представником замовника під час перевірки було представлено звіт про обстеження будівельних конструкцій, а не експертизу робочого проекту, що, в свою чергу, є недостовірними даними у декларації про початок виконання будівельних робіт від 18 жовтня 2016 року № ІФ 57 (т. 1 арк. спр. 176-177, 178-179).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом першим пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (абзац другий пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Згідно з абзацом третім пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.1 та абзацом другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України регламентовано, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За змістом норм Податкового кодексу України правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1 статті 44 Податкового кодексу України).

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов'язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, відповідно до вимог статті 77 КАС України обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Досліджені під час судового розгляду документи бухгалтерського та податкового обліку, складені при виконанні договору поставки від 08 вересня 2015 року № 63, суд вважає первинними документами, які є підставою для податкового обліку та містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарської операції, яка відбулась між позивачем та його контрагентом.

Суд не бере до уваги посилання контролюючого органу на пояснення Польовика О.П. від 31 жовтня 2016 року, в яких останній повідомив, що взимку 2015 року погодився зареєструвати на своє ім'я підприємство за винагороду 500 (п'ятсот) гривень через скрутне матеріальне становище. Згодом із жінкою на ім'я Наталія їздив до нотаріуса по вул. Димитрова в Голосіївському районі м. Києва, де підписав документи, зміст яких не зрозумів, здається статут ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія». Через кілька днів з'їздив в банк та відкрив банківський рахунок в АБ «Укрсиббанк», після чого всі документи по відкриттю рахунку та печатку підприємства «Міжрегіональна металургійна компанія» віддав бухгалтеру Наталії. Не мав мети займатися підприємницькою діяльністю, а лише зареєстрував на своє ім'я підприємство ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» для отримання винагороди 500 грн. Де знаходиться печатка ТОВ «ММК» Польовику О.П. не відомо, де офіс компанії також. Первинні бухгалтерські документи ніколи не підписував від ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» як директор, договір також не підписував. Нікого з покупців та постачальників ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» не знає, жодних грошових коштів у статутний фонд товариства не вносив (т. 2 арк. спр. 7).

Вищевказані пояснення, в яких Польовик О.П. заперечує свою участь у діяльності товариства та у підписанні від його імені первинних документів, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентом. Натомість факт поставки продукції виробничо-технічного призначення підтверджується належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З копії наданих пояснень неможливо встановити, в рамках якої саме справи вони відбиралися. До того ж, згідно з положеннями Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пояснення осіб не є первинним документом та податковою інформацією, а тому посилання контролюючого органу на пояснення в акті перевірки суд вважає безпідставним.

Окрім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб'єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на податкову інформацію - картку фіктивності ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» від 31 жовтня 2016 року № 833/8/26-56-21-0307, що наявна в інформаційно-аналітичних базах контролюючого органу, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з вироку Подільського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2017 року у справі № 758/8351/17 у кримінальному провадженні № 0000022 відносно Польовика О.П., останнього визнано винним у вчинені злочину, передбаченого частиною першою статті 205-1 Кримінального кодексу України (підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи) (т. 2 арк. спр. 40-42).

Вирок Подільського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2017 року у справі № 758/8351/17 набрав законної сили 04 листопада 2017 року, перевірка проводилась з 13 грудня 2017 року, акт перевірки складено 18 грудня 2017 року. Тобто, на час проведення перевірки даний вирок вже набрав законної сили, однак в акті перевірки відсутні жодні посилання на нього як на підставу виявлених порушень податкового законодавства з боку приватного підприємства «Хімпостачальник».

Крім того, суд зауважує, що вказаний вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості між Польовиком О.П. та прокурором, не містить будь-яких відомостей про господарські операції між ТОВ «Міжрегіональна металургійна компанія» та позивачем. У вироку зафіксовано об'єктивну сторону складу злочину. Жодних обставин, які б свідчили про здійснення господарських операцій з позивачем, у вироку не встановлено.

Також суд зауважує, що відносно вказаного контрагента вирок за статтею 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво) відсутній.

Суд зазначає, що сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Не заслуговує на увагу і посилання контролюючого органу на ненадання позивачем документів щодо якості придбаного товару, оскільки сертифікаційні документи на товар, які, в свою чергу, не містять відомостей про учасників та умови господарської операції з поставки, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції; сертифікати якості не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів. А тому навіть їх відсутність не має вирішального значення для встановлення фактичного руху активів у процесі виконання поставок.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що контролюючим органом не доведено порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями платнику податків протиправно зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 100000,00 грн, визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 100000,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 25000,00 грн, а також зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 34872,00 грн.

Отже, позовні вимоги приватного підприємства «Хімпостачальник» належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги носять майновий характер і позов підлягає повному задоволенню, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3637,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства «Хімпостачальник» (ідентифікаційний код 13395997, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Силікатна, буд. 10) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996, місцезнаходження: 04119, м. Київ, Шевченківський район, вул. Дегтярівська, буд. 11 Г) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26 січня 2018 року №№ , задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26 січня 2018 року № , яким приватному підприємству «Хімпостачальник» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 100000,00 грн, визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 100000,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 25000,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26 січня 2018 року № , яким приватному підприємству «Хімпостачальник» зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 34872,00 грн.

Стягнути на користь приватного підприємства «Хімпостачальник» (ідентифікаційний код 13395997, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Силікатна, буд. 10) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996, місцезнаходження: 04119, м. Київ, Шевченківський район, вул. Дегтярівська, буд. 11 Г) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3637,00 грн (три тисячі шістсот тридцять сім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 05 жовтня 2018 року.

Суддя Т.І. Чернявська