Справа № 813/2573/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2573/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м.Львів, вул. Чоловського, 2

зал судових засідань №4

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:

сторони не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Львівської області про визнання протиправними дій, зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Апеляційного суду Львівської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії заступника голови Апеляційного суду Львівської області Ревера В.В. при підготовці та скеруванні листа №Г-115/2017 від 12.06.2017 адміністративної посади голови суду, а саме, порушення вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян";

- зобов'язати голову Апеляційного суду Львівської області Каблака П.І. організувати оформлення та скерування в уповноважений підрозділ Національної поліції України відповідних документів (форма 6 - довідка про наслідки розгляду кримінальної справи) в порядку, передбаченому "Інструкцією про єдиний облік злочинів, кримінальних справ, осіб, які вчинили злочини" №20/84/293/126/18/5 від 26.02.2002, за результатом розгляду Апеляційним судом Львівської області кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст.27, ст.246 КК України, яка поступила до Апеляційного суду Львівської області 16.04.2014 та розглянута 09.02.2015.

Ухвалою від 20.07.2017 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 ухвала про залишення позовної заяви без руху скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалами від 03.10.2017 суддя відкрив провадження у справі, закінчив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Ухвалою від 07.12.2017 суд відмовив у задоволенні заяви позивача про відвід судді.

Ухвалою від 31.01.2018 суд зупинив провадження у справі для розгляду заяви про відвід судді.

Ухвалою судді Гавдика З.В. від 07.02.2018 відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді Гулика А.Г.

Ухвалою від 05.03.2018 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 16.05.2018 суд передав заяву позивача про відвід судді Гулика А.Г. для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Ухвалою від 16.05.2018 суд зупинив провадження у справі до вирішення заяви позивача про відвід судді Гулика А.Г. від 16.05.2018.

Ухвалою судді Карп'як О.О. від 29.05.2018 відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді Гулика А.Г.

Ухвалою від 14.06.2018 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 03.08.2018 суд передав заяву позивача про відвід судді Гулика А.Г. для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Ухвалою судді Кухар Н.А. від 07.08.2018 відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді Гулика А.Г.

Ухвалою від 27.09.2018 суд передав заяву позивача про відвід судді Гулика А.Г. для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Ухвалою судді Мричко Н.І. від 02.10.2018 відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді Гулика А.Г.

Ухвалою від 03.10.2018 суд звільнив позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою від 03.10.2018 суд відмовив у залученні третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вищої ради правосуддя.

Ухвалою від 03.10.2018 суд відмовив в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи колегією суддів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що голова Апеляційного суду Львівської області при підготовці та скеруванні листа № Г-115/2017 від 12.06.2017 надав недостовірну інформацію, чим порушив вимоги статті 19 Закону України "Про звернення громадян". Крім того, позивач посилається на те, що відповідно до п. 16 Інструкції про єдиний облік злочинів, кримінальних справ, осіб, які вчинили злочини №20/84/293/126/18/5 від 26.02.2002, відомості про судові рішення у кримінальних справах, направлених до суду, заповнюються в журналах обліку на підставі довідок про наслідки розгляду кримінальних справ судом (форма 6). Вказані довідки з усіх розглянутих справ надсилаються судом до уповноваженого підрозділу правоохоронних органів не пізніше 5-ти робочих днів з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 19 Інструкції після набрання вироком законної сили секретар суду заповнює відповідні пункти про результати розгляду справи та подає на підпис судді. Після перевірки достовірності результатів розгляду справи, відповідні довідки по всіх розглянутих справах скеровуються супровідним листом в правоохоронні органи для відображення в загальнодержавних статистичних обліках. Уповноважені правоохоронні органи після одержання довідок (форми 6) вносять відповідні відомості у журнал обліку злочинів і не пізніше 3-х днів з дня надходження довідок пересилають їх до обліково - реєстраційних підрозділів для використання цих документів при статистичному обліку осіб, які вчинили злочини. З листа управління інформаційної підтримки та координації поліції "102" Головного управління НП у Львівській області № Г-5/21/1-31.05.2017, позивачу стало відомо, що станом на 31.05.2017 до управління не надходило рішення в кримінальній справі з реєстраційним номером 144-3473, порушеній 27.12.2010 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст.27, ст.246 Кримінального кодексу України. Таким чином, позивач вважає, що відповідальна особа Апеляційного суду Львівської області не скерувала обов'язкового документа (форми 6) про результати розгляду кримінальної справи за реєстраційним номером №144-3473, розгляд якої проведено 09.02.2015. Позивач зазначає, що у зв'язку з віком у неї відсутні можливості для самостійного пересування на значні відстані, зокрема, за межі території України. Тому, неналежне оформлення відповідачем відповідних обліково - статистичних документів та ненаправлення їх до управління інформаційної підтримки та координації поліції "102" Головного управління НП у Львівській області для відображення інформації про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, позбавляє можливості її сина - ОСОБА_4 оформити закордонний паспорт для супроводу позивачки до Італійської республіки з метою відвідання могили загиблого члена родини. Враховуючи наведене, позивач вважає вказані дії заступника голови Апеляційного суду Львівської області Ревера В.В. при підготовці та скеруванні листа №Г-115/2017 від 12.06.2017 протиправними та просить суд зобов'язати голову Апеляційного суду Львівської області Каблака П.І. організувати оформлення та скерування в уповноважений підрозділ Національної поліції України відповідних документів (форма 6 - довідка про наслідки розгляду кримінальної справи) в порядку, передбаченому Інструкцією про єдиний облік злочинів, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, СБУ, ДПА України, Міністерства юстиції України №20/84/293/126/18/5 від 26.03.2002, за результатом розгляду Апеляційним судом Львівської області кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст.27, ст.246 КК України, яка поступила до Апеляційного суду Львівської області 16.04.2014 та розглянута 09.02.2015.

Відповідач - Апеляційний суд Львівської області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує повністю. Щодо посилання позивача на те, що посадові особи апеляційного суду не виконали свого обов'язку щодо оформлення облікових документів про результати розгляду в апеляційному порядку кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст.27, ст.246 Кримінального кодексу України та надали неправдиву інформацію на запит щодо обставин апеляційного розгляду справи та порядку звернення до виконання судових рішень у кримінальних справах, відповідач зазначає наступне. На запит ОСОБА_5 Апеляційним судом Львівської області від 12.06.2017 за вих. №Г-115/2017 надано відповідь, у якій вказано, що кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст.27, ст.246 Кримінального кодексу України поступила в апеляційну інстанцію 16.04.2014 та завершена розглядом 09.02.2015. При цьому, запитувачу інформації надано роз'яснення про те, що ухвали апеляційного суду звертаються до виконання тим судом, рішення якого переглядалося в апеляційному порядку. Представник наголосив, що у вказаній відповіді немає жодних недостовірних даних. Так, кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27, ст. 246 Кримінального кодексу України за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 17.02.2014 дійсно розглянута апеляційним судом 09.02.2015 з постановленням ухвали, якою апеляційні скарги учасників процесу задоволено частково, а вирок місцевого суду скасовано та направлено вказану справу прокуророві Франківського району м. Львова на додаткове розслідування через районний суд (копія ухвали додається). При цьому, питання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вказаній ухвалі апеляційного суду не вирішувалось.

Крім цього, у відзиві відповідач звертає увагу суду на те, що провадження у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 здійснювалося за правилами, визначеними Кримінально - процесуальним кодексом України 1960-го року. У відповідності до ч.1 ст.381 вказаного кодексу для виконання ухвали апеляційного суду справа надсилається до суду першої інстанції. Також згідно з п.29.1 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому Спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України №173 від 17.12.2013, вироки, рішення, ухвали та постанови суду звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання. Підсумовуючи наведене, жодних підстав вважати надану апеляційним судом відповідь №Г-115/2017 від 12.06.2017 такою, що містить недостовірну інформацію, немає.

Також відповідач у відзиві посилається на те, що Апеляційний суд Львівської області у кримінальній справі відносно ОСОБА_4, провів усю необхідну статистичну інформацію та належним чином діяв на момент формування зазначеної інформації шляхом заповнення електронної картки на особу, стосовно якої судом розглянуто кримінальну справу. При цьому, представник наголосив, що довідки про наслідки розгляду кримінальної справи судом (форма 6), на які позивач вказує у своєму позові, апеляційними судами не заповнюються та не надсилаються. Відповідно до п.16 Інструкції про єдиний облік злочинів, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, СБУ, ДПА України, Міністерства юстиції України №20/84/293/126/18/5 від 26.03.2002, ці довідки надсилаються судами до органів внутрішніх справ не пізніше 5-ти робочих днів з дня повернення справи після розгляду судом апеляційної інстанції. Отже, з наведеного слідує, що довідки форми 6 підлягали заповненню після повернення розглянутих апеляційною інстанцією справ в місцеві суди. Підсумовуючи наведене, представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач та її представники в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялись про час, дату і місце розгляду справи, заяв про розгляд справи не подавали. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив. Подав до суду клопотання від 03.10.2018 про розгляд справи без участі його представника.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що 29.05.2018 ОСОБА_5 звернулася до Апеляційного суду Львівської області з інформаційним запитом від 29.05.2017.

У відповідь на вказаний запит, Апеляційний суд Львівської області листом від 12.06.2017 за вих. №Г-115/2017 повідомив, що кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст.27, ст.246 Кримінального кодексу України поступила в апеляційну інстанцію 16.04.2014 та розглянута 09.02.2015.

24.02.2015 матеріали справи повернуто до Франківського районного суду м.Львова.

З відповіді управління інформаційної підтримки та координації поліції "102" Головного управління Національної поліції у Львівській області № Г-5/21/1 від 31.05.2017 позивачу стало відомо, що станом на 31.05.2017 до управління не надходило рішення в кримінальній справі з реєстраційним номером 144-3473, порушеній 27.12.2010 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст.27, ст.246 Кримінального кодексу України.

Вважаючи, що відповідальна особа Апеляційного суду Львівської області при скеруванні листа № Г-115/2017 від 12.06.2017 надала недостовірну інформацію, та діяла з порушенням вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" та Інструкції про єдиний облік злочинів, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, СБУ, ДПА України, Міністерства юстиції України №20/84/293/126/18/5 від 26.03.2002, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР, з наступними змінами та доповненнями, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Як передбачено ч.1 ст.15 вказаного Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Пунктом 1 Указу Президента України "Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування" від 07.02.2008 за №109/2008 встановлено, що органи державної виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язано вжити невідкладних заходів щодо забезпечення реалізації конституційних прав громадян на письмове звернення та особистий прийом, обов'язкове одержання обґрунтованої відповіді, неухильного виконання норм Закону України "Про звернення громадян", упорядкування роботи зі зверненнями громадян, зокрема, щодо: недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненнями громадян, із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам; викоренення практики визнання заяв чи скарг необґрунтованими без роз'яснення заявникам порядку оскарження прийнятих за ними рішень; створення умов для участі заявників у перевірці поданих ними заяв чи скарг, надання можливості знайомитися з матеріалами перевірок відповідних звернень; узяття під особистий контроль керівниками відповідних органів розгляду звернень та забезпечення проведення першочергового особистого прийому жінок, яким присвоєно почесне звання України "Мати-героїня", інвалідів Великої Вітчизняної війни, Героїв Соціалістичної Праці, Героїв Радянського Союзу, Героїв України; приділення особливої уваги вирішенню проблем, з якими звертаються ветерани війни та праці, інваліди, громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, багатодітні сім'ї, одинокі матері та інші громадяни, які потребують соціального захисту та підтримки; запровадження постійного контролю за організацією роботи посадових та службових осіб зі зверненнями громадян; з'ясування причин, що породжують повторні звернення громадян, систематичного аналізу випадків безпідставної відмови в задоволенні законних вимог заявників, проявів упередженості, халатності та формалізму при розгляді звернень; вжиття заходів для поновлення прав і свобод громадян, порушених унаслідок недодержання вимог законодавства про звернення громадян, притягнення винних осіб у встановленому порядку до відповідальності, в тому числі до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків щодо розгляду звернень громадян; забезпечення створення та функціонування гарячих ліній і телефонів довіри, проведення широкої роз'яснювальної роботи з питань реалізації громадянами права на звернення та особистий прийом.

У статті 18 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" (в редакції станом на дату надання відповіді) органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Таким чином, виходячи з наведеного, будь-яка особа має право звернутися із зауваженням, скаргою чи пропозицією, що стосується статутної діяльності відповідної установи чи організації, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення, а відповідний орган зобов'язаний об'єктивно і вчасно розглянути їх, перевірити викладені в них факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити виконання такого рішення та повідомити громадянина про наслідки розгляду заяви (клопотання). Громадянин має право на обов'язкове одержання обґрунтованої відповіді.

Як вбачається із матеріалів справи, на адресу Апеляційного суду Львівської області надійшов інформаційний запит ОСОБА_5 від 29.05.2017 про надання інформації щодо розгляду кримінальної справа про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст.27, ст.246 Кримінального кодексу України.

На вказаний запит відповідач надав відповідь від 12.06.2017 за № Г-115/2017, в якій повідомив про те, що кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст.27, ст.246 Кримінального кодексу України поступила в апеляційну інстанцію 16.04.2014 та завершена розглядом 09.02.2015. Також повідомлено про те, що матеріали вказаної справи повернуто до Франківського районного суду м. Львова 24.02.2015. Крім того, роз'яснено ОСОБА_5, що ухвали апеляційного суду звертаються до виконання тим судом, рішення якого переглядалося в апеляційному порядку.

Провадження у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 здійснювалося за правилами, визначеними КПК України ввід 28.12.1960. У відповідності до ч.1 ст.381 вказаного кодексу для виконання ухвали апеляційного суду справа надсилається до суду першої інстанції.

Суд зазначає, що наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 №173 затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - Інструкція).

Відповідно до п.29.1 Інструкції вироки, рішення, ухвали та постанови суду звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Вказане спростовує твердження позивача про надання Апеляційним судом Львівської області ОСОБА_5 недостовірної інформації у листі №Г-115/2017 від 12.06.2017.

Таким чином, суд не вбачає порушень Конституції України чи Закону України "Про звернення громадян" в діях заступника голови Апеляційного суду Львівської області Ревера В.В. при наданні відповіді від 12.06.2017 №Г-115/2017 на запит ОСОБА_5

У зв'язку з чим, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про визнання протиправними дій заступника голови Апеляційного суду Львівської області Ревера В.В. при підготовці та скеруванні листа №Г-115/2017 від 12.06.2017, в частині порушенням ним вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян".

Щодо позовної вимоги зобов'язати голову Апеляційного суду Львівської області Каблака П.І. організувати оформлення та скерування в уповноважений підрозділ Національної поліції України відповідних документів (форма 6 - довідка про наслідки розгляду кримінальної справи) в порядку, передбаченому Інструкцією про єдиний облік злочинів, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, СБУ, ДПА України, Міністерства юстиції України №20/84/293/126/18/5 від 26.03.2002, за результатом розгляду Апеляційним судом Львівської області кримінальної справи, суд зазначає наступне.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 уся необхідна статистична інформація оформлена належним чином та у повному обсязі в тому порядку, який діяв на момент формування зазначеної інформації в апеляційному суді, шляхом заповнення електронної картки на особу, стосовно якої судом розглянуто кримінальну справу.

Крім того, суд зазначає, що у процесі апеляційного розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 захисником засудженого ОСОБА_5 заявлялося клопотання про скасування постанови про обрання її підзахисному запобіжного заходу - підписки про невиїзд. У ході розгляду вказаного клопотання колегією суддів з'ясовано, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід скасовано постановою Франківського районного суду м.Львова від 30.07.2012. При цьому, також встановлено, що у матеріалах справи відсутні дані про скерування вказаної постанови для виконання, а Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України у Львівській області своїм листом №4/4-Г-3/2 від 02.07.2014 повідомило про те, що таке рішення до них не поступало.

У зв'язку з цим, апеляційний суд своєю ухвалою від 29.09.2014 клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнив частково і постановив направити в Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України у Львівській області копію постанови Франківського районного суду м. Львова від 30.07.2012 про скасування запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд щодо ОСОБА_4

На виконання вказаної ухвали супровідним листом від 27.10.2014 за вих. №18866/14-Вих/11/783/218/14 копія постанови місцевого суду про скасування запобіжного заходу надіслана Апеляційним судом Львівської області відповідному управлінню інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України у Львівській області за адресою: 79019, м.Львів, вул. Липинського, 44 (а.с. 83, том 1).

Факт скерування вказаного листа та копії постанови підтверджує долучена до матеріалів справи копія реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції від 29.10.2014.

На підставі постанови про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд щодо ОСОБА_4, управління інформаційно - аналітичного забезпечення ГУ МВС України у Львівській області мало б внести до інформаційної бази даних МВС України відомості про скасування запобіжного заходу.

У зв'язку з наведеним, суд відхиляє доводи позивача щодо того, що неналежне оформленням відповідачем відповідних обліково - статичних документів та нескерування їх до управління інформаційно-аналітичного забезпечення спричинило несвоєчасне внесення до бази даних МВС інформації про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

Відповідно до п.16 Інструкції про єдиний облік злочинів, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, СБУ, ДПА України, Міністерства юстиції України №20/84/293/126/18/5 від 26.03.2002, відомості про судові рішення у кримінальних справах, направлених до суду, заповнюються в журналах обліку злочинів на підставі довідок про наслідки розгляду кримінальної справи судом (форма 6).

Вказані довідки з усіх розглянутих справ надсилаються судами до органів внутрішніх справ та податкової міліції, слідчих підрозділів органів Служби безпеки України за місцем проведення слідства не пізніше 5-ти робочих днів з дня набрання рішенням суду (вироком, постановою, ухвалою) законної сили чи повернення справи після розгляду судом апеляційної інстанції (касаційної інстанції - у випадку винесення вироку апеляційним судом).

Органи внутрішніх справ, слідчі підрозділи органів Служби безпеки України, військові прокуратури після одержання цих довідок вносять відомості про судимість у журналі обліку злочинів і не пізніше 3-х робочих днів з дня надходження довідок пересилають їх до обліково-реєстраційних підрозділів для використання цих документів при статистичному і оперативно-довідковому обліку осіб, які вчинили злочини.

Отже, довідки про наслідки розгляду кримінальної справи судом (форма 6), на які позивач вказує при обґрунтуванні позовних вимог, апеляційними судами не заповнюються та не надсилаються.

Обов'язок надсилання довідки (форми 6) у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 до органів внутрішніх справ, відповідно до п.16 Інструкції про єдиний облік злочинів, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, СБУ, ДПА України, Міністерства юстиції України №20/84/293/126/18/5 від 26.03.2002 покладався на суд першої інстанції, тобто на Франківський районний суд м. Львова.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для зобов'язання відповідача організувати оформлення та скерування в уповноважений підрозділ Національної поліції України відповідних документів (форма 6 - довідка про наслідки розгляду кримінальної справи).

З огляду на вказане, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому вказаним кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси та просити про їх захист.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому, для надання особі судового захисту, суд встановлює, чи дійсно порушене право, свободу чи інтерес особи, і чи це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем саме в спірних публічно-правових відносинах.

Враховуючи вимоги КАС України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскарженим рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч.1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративних справах позивач має довести, що внаслідок неправомірних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень порушені його права, свободи чи інтереси, а відповідач - що його рішення, дії чи бездіяльність є правомірними.

Як вже встановив суд відповідь від 12.06.2017 №Г-115/2017 на запит від 29.05.2017, дії щодо якої оскаржує позивач, надавалась не позивачу, а ОСОБА_5 стосовно кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4

Дії про зобов'язання до вчинення яких, просить позивач також стосуються не позивача, а ОСОБА_4

Таким чином, позивач не обґрунтував, в який спосіб вказана відповідь від 12.06.2017 №Г-115/2017 на запит ОСОБА_5 від 29.05.2017 порушує або може порушити його права та законні інтереси в сфері публічно - правових відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, надаючи правову оцінку дій відповідача, суд керується, зокрема, положеннями ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи те, що суд звільнив позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Апеляційного суду Львівської області про визнання протиправними дій, зобов'язання до вчинення дій відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене та підписане 08.10.2018.

Суддя А.Г.Гулик