Справа № 824/1659/15-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2018 року

Київ

справа №824/1659/15-а

адміністративне провадження №К/9901/20314/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 824/1659/15-а

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

за заявою Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України, постановленої 13 квітня 2016 року суддею Сорокою М.О., -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії Головного управління Держземагентства в Чернівецькій області (далі-відповідач) та зобов'язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Лукачанської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області та передати безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,9900 га.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що звернулась до відповідача з проханням затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Лукачанської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області та передати безоплатно у власність земельні ділянки площами 1,0100 га та 0,9900 га. За результатами розгляд звернення відповідач листом №0-24-0.31-938/2-15 від 27.02.2015 необґрунтованою, неправомірною та незаконною відмовив у задоволенні її заяв на підставі п. 4 ст. 116 Земельного кодексу України.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Держземагентства у Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,9900 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язано Головне управління Держземагенства у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2015 щодо затвердження проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,9900 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства, відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2016 року відмовлено Головному управлінню Держгеокадастру у Чернівецькій області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року.

У червні 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (в порядку глави 3 розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до 15.12.2017) направило до Верховного Суду України заву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 02 вересня 2016 року відкрито провадження у справі.

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) матеріали заяви передано до Верховного Суду.

У заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, покликаючись на неоднакове застосування судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року, ухвалу Вищого адміністративного суду від 13 квітня 2016 року та залишити в силі постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року.

В подані для порівняння ухвалі від 10 листопада 2015 року (справа № 826/12142/14), касаційний суд, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій, виходив з того, що виходячи зі змісту норм ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання, тому відмова у наданні дозволу на розробку проекту відведення відповідає приписам ч. 4 ст. 116 ЗК України.

Таким чином, предметом розгляду справи № 826/12142/14 було визнання протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки.

Натомість, предметом розгляду справи № 824/1659/15-а є визнання протиправним рішення про відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Наведене свідчить про те, що обставини, встановлені у справі, що розглядається, не є подібними до обставин, встановлених у справі, копія судового рішення по якому додана до заяви

Зазначене не дає можливості дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Колегія суддів акцентує увагу, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 01 жовтня 2015 року у справі № 5-106кс15 та від 21 травня 2014 року у справі №6-33цс14.

Порівняльний аналіз ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 грудня 2017 року та ухвали, доданої до заяви про перегляд, свідчить про те, що, зокрема, предмет правового регулювання у цих справах відмінні.

Частиною першою статті 244 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) передбачено, що суд відмовляє у задоволенні заяви, зокрема, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися.

Враховуючи вищенаведене та відповідно до частини першої статті 244 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), колегія суддів дійшла до висновку, що у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2016 року слід відмовити.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), статтями 241, 244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року),

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2016 року відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду