Справа № 0340/1512/18
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року ЛуцькСправа № 0340/1512/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Денисюка Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській (далі ГУ Держгеокадастру у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області та зобовязання повторно розглянути клопотання про надання дозволу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 відкрито провадження у даній справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в червні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, що знаходиться за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області. Однак відповідач листом від 27.06.2018 № Б-1701/0-1112/0/95-18 відмовив позивачу в наданні такого дозволу з тих підстав, що на території Мервинської сільської ради відсутні вільні земельні ділянки. Разом з тим, повідомив позивача, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції земельними ділянками» відповідачем проведено резервування земельних ділянок для учасників АТО. Бажана для відведення земельна ділянка не зарезервована для передачі у власність учасникам АТО.

Оскаржувану відмову позивач вважає протиправною, оскільки законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а наведені відповідачем підстави не передбачені статтею 118 Земельного кодексу України. З огляду на що просить позов задовольнити.

Представник відповідача у письмовому відзиві на позовну заяву (а. с. 15-19) позовних вимог не визнала та просила в задоволенні позову відмовити зважаючи на те, що відповідно до листа Мервинської сільської ради Горохівського району на території сільської ради відсутні вільні земельні ділянки. Разом з тим, відповідачем на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції земельними ділянками» сформовано перелік земельних ділянок, які зарезервовані для передачі у власність учасникам бойових дій та членам їх сімей, який є відкритим та оприлюднений на офіційному веб-сайті ГУ Держгеокадастру у Волинській області. Бажана позивачем до відведення земельна ділянка у вказаному переліку відсутня. В звязку з чим, ГУ Держгеокадастру у Волинській області правомірно не надано позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, розташовану на території Мервинської сільської ради Горохівського району на підставі поданої ним заяви, оскільки місце розташування земельної ділянки щодо якої звернувся позивач, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, зокрема, розпорядженню Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-р, яке є обовязковим до виконання на всій території України усіма субєктами суспільних відносин.

З врахуванням наведеного просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на ОСОБА_1 поширюються пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, про що свідчить відповідне посвідчення (а. с. 10).

01.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району.

27.06.2018 відповідач листом за №Б-1701/1-1112/0/95-18 повідомив позивача про те, що на запит ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 05.06.2018 за № 18-3-0.32-3915/2-18 щодо висловлення позиції стосовно можливості наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, Мервинською сільською радою Горохівського району надіслано лист від 13.06.2018 № 125/1.11/2-18, яким заперечувалося надання такого дозволу, оскільки на території сільської ради відсутні вільні земельні ділянки.

Також повідомлено, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції земельними ділянками» відповідачем проведена робота по обстеженню земельних ділянок на їх придатність для садівництва, ведення особистого селянського господарства та проведено резервування земельних ділянок для учасників АТО. Інформацію про зарезервовані земельні ділянки для учасників АТО можна отримати з офіційного сайту ГУ Держгеокадастру у Волинській області. Також повідомлено, що бажана для відведення у власність земельна ділянка не зарезервована для передачі у власність учасникам АТО (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Пунктом 13 частини першої статті 14 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам війни надаються такі пільги, зокрема, першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Згідно з абзацом другим пункту 18 частини першої статті 13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов'язані подавати допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку.

З наведеного випливає, що учасники бойових дій мають першочергове право на відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Як вбачається із змісту листа від 27.06.2018 № Б-1701/0-1112/95-18 підставою для відмови позивачу у наданні дозволу відповідачем зазначено, що відповідно до листа Мервинської сільської ради від 13.06.2018 № 125/1.11/2-18 на території сільської ради відсутні вільні земельні ділянки. При цьому вказано, що бажана для відведення у власність земельна ділянка не зарезервована для передачі у власність учасникам антитерористичної операції. Інформація про зарезервовані земельні ділянки для подальшого відведення їх у власність учасникам бойових дій розміщена на веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.

З такими твердженнями відповідача суд не погоджується враховуючи наступне.

Згідно із частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною першою статті 117 Земельного кодексу України визначено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Тобто, відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам, встановленим Земельними кодексом України, вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи жодна з підстав, передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України за яких позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства відповідачем не зазначена.

Відтак суд приходить до висновку, що в порушення вимог частини сьомої статті 118 ЗК України відповідач безпідставно відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з підстав не передбачених статтею 118 ЗК України.

Аналогічна позиція викладена і ОСОБА_2 Судом у постанові від 24.09.2018 у справі № 814/1239/18.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність вільних земельних ділянок на території Мервинської сільської ради, оскільки такі твердження обґрунтовані лише листом вказаної сільської ради від 13.06.2018 № 125/.1.11/2-18, який не є нормативно-правовим актом, а носить лише інформативний характер та не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га.

Будь-яких інших доказів щодо відсутності вільних земельних ділянок на території Мервинської сільської ради відповідачем не подано.

При цьому, з оглянутої судом «Публічної карти України» вбачається, що бажана для відведення у власність земельна ділянка є вільною.

Разом з тим, безпідставним є посилання відповідача на те, що бажана для відведення у власність земельна ділянка не зарезервована для передачі у власність учасникам антитерористичної операції, з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 1, 2 розпорядження Кабінету Міністрів України № 898-р від 19.08.2015 «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» з метою забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування визначити протягом місяця на території відповідної області та м. Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції. Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, обласні та Київська міська державні адміністрації повинні забезпечити, серед іншого, розгляд у першочерговому порядку звернення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок.

Тобто вказаним розпорядженням не передбачено заборон для надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, зокрема для ведення особистого селянського господарства учасниками АТО, з числа земельних ділянок, які не включені до переліку зарезервованих земельних ділянок учасникам бойових дій.

Частиною третьою статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" визначено, що акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Проаналізувавши наведене суд зазначає, що розпорядження Кабінету Міністрів України не є нормативно-правовим актом, не має вищої юридичної сили ніж Земельний кодекс України та яким не передбачено підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, у зв'язку із не резервуванням земельної ділянки у власність учасникам АТО та членам їх сімей.

Також, згідно з позицією Верховного суду у справах №21-358а13, №806/3787/13-а отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Відтак, формальні підстави в не наданні дозволу свідчать про зловживання своїм обов'язком відповідача надати такий дозвіл у відповідності до вимог закону, чим порушуються права позивача, гарантовані Конституцією України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області з підстав, що не передбачені частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України діяв неправомірно, чим вчинив протиправні дії.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про визнання протиправними дій ГУ Держгеокадастру у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, тому і позовна вимога про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.06.2018 також підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності вчинених ним дій, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.241, 242, 243, 245, 246, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 червня 2018 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (43005, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Гулака Артемовського, 1/16, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, ).

Суддя Р.С. Денисюк