Справа № 1640/2654/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2654/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Крутько О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Пасько Т.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа: Лубенське об'єднане управління пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа: Лубенське об'єднане управління пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії з врахуванням 5 % за втрату працездатності; зобов'язання перерахувати та виплачувати раніше призначену пенсію з врахуванням 5 % за втрату працездатності, починаючи із 16.03.2017.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». В подальшому йому стало відомо про невірний розрахунок розміру відсотків грошового забезпечення, з якого йому нараховано пенсію. Вважає, що оскільки він є звільненим зі служби в поліції через хворобу відповідно до пункту другого частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а тому має право на призначення пенсії з урахуванням 5 % за втрату працездатності.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні.

У відзиві на позов посилається на те, що відповідно до положень статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції. Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач повинен був надати медичний висновок про непридатність до служби в поліції. У свідоцтві про хворобу відсутнє рішення медичної комісії про непридатність до служби в поліції, а тому позивачу правомірно призначено пенсію без урахування 5 % за втрату працездатності /а.с. 66-67/.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 24.05.2016 наказом начальника Головного управління Національної поліції України в Полтавській області № 143 о/с позивача звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні для призначення пенсії становила 24,5 років.

Підставою для звільнення слугувало Свідоцтво про хворобу Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» від 22.04.2016 № 61-с, якою позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час.

Після звільнення з Національної поліції України 19 липня 2016 року медичною соціально-експертною комісією Полтавської області надана друга група інвалідності по захворюванню, пов'язаному з проходженням служби в Національній поліції України.

Відповідно до довідки Лубенського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Полтавській області від 11.10.2016 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримую пенсію за вислугу років.

Позивач звернувся з письмовою заявою до Лубенського об'єднаного управління пенсійного фонду в Полтавській області з проханням роз'яснити, чому не нараховується і не сплачується 5% за захворювання, пов'язане з проходженням служби в Національній поліції України, на яку отримав відповідь №7524/03-24 від 15.12.2016 Головного управління ПФУ в Полтавській області. В даній відповіді було посилання на те, що норма для нарахування 5% розміру пенсії поліцейським, звільненим за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» у відставку через хворобу застосовується за наявності у військово-лікарських документах інформації про непридатність до служби в поліції. А в свідоцтві про хворобу відсутнє таке рішення.

20.01.2017 ОСОБА_1 звернувся з запитом до Головного управління ПФУ в Полтавській області з проханням надати інформацію про те, якими законами України, постановами КМУ, інструкцією або наказом передбачено в медичних документах застосовувати дане формулювання, а також просив вказати номер, дату прийняття, конкретну статтю та частину нормативного документу. Разом з тим просив надати роз'яснення з яких підстав у наданому листі вказується 55%, якщо позивач вже отримує пенсію в розмірі 65% (без урахування 5% через хворобу). На свій запит отримав відповідь від 25.01.2017, яка за змістом аналогічна першій, з допискою стосовно 65% грошового забезпечення.

16.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області з офіційною заявою про перерахунок раніше нарахованої пенсії з урахуванням 5% до пенсії відповідно до п.2 ч.1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію». Також в заяві просив в разі відмови надати рішення комісії про відмову.

Листом від 04.04.2017 Головного управління ПФУ в Полтавській області у перерахунку пенсії відмовлено.

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.11.2017 позовні вимоги задоволено, визнано бездіяльність Головного управління ПФУ Полтавській області щодо розгляду заяви, зобов'язано Головне управління ПФУ Полтавській області розглянути заяву в порядку ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення» та інших нормативних документів.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2018 постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області була залишена без змін.

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Головного управління ПФУ в Полтавській області про надання рішення про відмову в донарахуванні 5% до пенсії відповідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 21.11.2017.

17.06.2018 позивач отримав листа №979/Ю-03 від 06.06.2018 Головного управління ПФУ в Полтавській області, в якому повідомлено позивача про те, що рішення суду виконано, прийнято розпорядження №1.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за вказаним Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави (частина 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію").

Отже, ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України. При цьому, однією із вказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт "а" статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт "а" статті 13).

Згідно з п.1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №85 від 06.02.2001, (надалі - Порядок №85) військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

У відповідності до п.1.1 Порядку №85, медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Свідоцтво про хворобу складається: у мирний час - на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я (п. 1.117 Порядку № 85).

Підпунктом 1.63.5 пункту 1.63 цього Порядку передбачено, що за результатами медичного огляду військово-лікарські комісії щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виносить такі постанови: "Придатний до військової служби"; "Придатний до військової служби. Не придатний на посаду" (вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); "Обмежено придатний до військової служби"; "Потребує звільнення від виконання службових обов'язків (занять), відпустки за станом здоров'я"; "Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку".

Даний перелік постанов є вичерпним, а отже винесення будь-якої іншої постанови законодавством не передбачено.

Згідно із Свідоцтвом про хворобу Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» від 22.04.2016 № 61-с позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час.

З протоколу ГУ ПФУ в Полтавській області вбачається, що ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років, яка складає 25 років у розмірі 65% грошового забезпечення.

Вказане Свідоцтво відповідає вимогам Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001 року, який був чинний станом на дату видачі свідоцтва.

Таким чином, з огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позивач визнаний обмежено придатним до військової служби, що в свою чергу ототожнюється з обмеженою придатністю до служби в поліції з огляду на віднесення служби в поліції до військової служби відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Суд дійшов висновку, що свідоцтво про хворобу позивача є належним документом, який підтверджує наявність у нього захворювання, що зумовлює його непридатність до служби в поліції, а тому позивач має право на перерахунок призначеної пенсії з врахуванням 5 % за втрату працездатності.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування, не довів правомірності власних дій, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36000, ), третя особа: Лубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 8, м. Лубни Полтавської області, ) про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.03.2018 № 1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням 5 % за втрату працездатності з 16.03.2017.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя А.Б. Головко