Справа № 712/10064/18
Суддя: Токова С. Є.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/356/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ТОКОВА С.Є. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ХОДЖАЯН ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси, інспектора 1-го батальйону роти № 4 УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою інспектора 1-го батальйону роти № 4 УПП в м. Черкаси ОСОБА_2 ОСОБА_3 ЕАВ № 540019 від 16 серпня 2018 року про адміністративне правопорушення, його притягнуто до відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 425 грн.

Дана постанова мотивована тим, що ОСОБА_4, 16 серпня 2018 року о 13-41 год. в м. Черкаси на проспекті Хіміків, 42 не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4.а ПДР України. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки обставини справи, що встановлені в ній не відповідають дійсності, а винесена постанова є незаконною.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суддя розглядає справу в порядку спрощеного провадження.

Відповідачем до суду подано відзив, в якому просили у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що відповідач прослідував за автомобілем НОМЕР_1, який зупинився біля буд. 42 по просп. Хіміків та керуючись п. 2.1. ПДР, повідомив водія підстави зупинки та про необхідність предявити посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу загальнообовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, але позивач відмовився предявляти для перевірки посвідчення водія. Після встановлення особи водія, яким виявився позивач, відповідач, в порядку передбаченому ст. 278 КУпАП, ст. 279 КУпАП розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, розяснив йому права та обовязки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Розглянувши справу у відповідності до ст. 280 КУпАП на підставі ст. 258, ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 252 КУпАП було винесено постанову ЕАВ № 540019 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Здійснений відповідачем відеозапис, на якому зафіксований факт вчинення позивачем правопорушення, являється доказом по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП. Дії відносно виявлення та процесуального оформлення факту правопорушення здійснювались виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з п.10 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 126 КпАП України є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

З постанови по справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАВ № 540019 вбачається, що ОСОБА_4, 16 серпня 2018 року о 13-41 год. в м. Черкаси на проспекті Хіміків, 42 не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4.а ПДР України. На підставі даних фактів інспектор 1-го батальйону роти № 4 УПП в м. Черкаси ОСОБА_2, виніс постанову, якою притягнув позивача за вчинене адміністративне правопорушення до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КпАП України).

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином постанова від 16.08.2018 року винесена на законних підставах, оскільки позивач, дійсно, порушив правила дорожнього руху України. При цьому суду жодних доказів того, що адміністративне правопорушення позивачем не вчинялося, ним не надано. Із відзиву відповідача, вбачається порушення позивачем ПДР України. Доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа особисто споглядаючи порушення ПДР встановлює наявність адміністративного правопорушення.

Не відповідають дійсності твердження позивача про те, що на момент, коли до нього підійшов інспектор, він вже не мав статусу водія, а тому не зобовязаний був предявляти посвідчення водія, оскільки судом було переглянуто відео запис з якого вбачається, що здійснював рух на автомобілі НОМЕР_1, безпосередньо одразу перед зупинкою його відповідачем, про сам факт керування не заперечував і сам позивач.

Що стосується тверджень позивача, про те, що інспектор не повідомив його, що розгляд справи буде проводитись на місці вчинення правопорушення та не розяснив йому права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушив ст. ст. 268, 279 КУпАП, то дані твердження спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, як інспектор повідомив позивача про те, що на місці вчинення правопорушення буде розглянуто відносно нього справу та розяснив йому права, передбачені ст. 63 КУ та ст.268 КУпАП.

Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи, постанова ЕАВ № 540019 від 16 серпня 2018 року, яка містить логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною.

За таких обставин, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14?, 122, 245, 258, 268, 283, 289 КпАП України, ст. ст. 72, 77, 79, 90, 271, 286, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, або в порядку, передбаченому ст.ст. 288, 297 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ