Справа № 524/5735/18
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/5735/18
Провадження №2-а/524/414/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді: Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання: Гладкій К.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2,

представника третьої особи ДПП - Щепілова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капітана поліції інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Бивзюка Богдана Павловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до капітана поліції інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Бивзюк Богдана Павловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначає, що 06 липня 2018 року інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Бивзюк Б.П. винесено постанову серії ВР №038701, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 1020 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.

Позивач заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. Пояснює, що правил дорожнього руху він не порушував, здійснив зупинку автомобіля для посадки пасажира, а не стоянку.

Представник позивача ОСОБА_2 просить суд позов задовольнити. Зазначє, що ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував. Належних доказів про правомірність своїх дій відповідачем не надано.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції - Щепілов О.В. зазначає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП України з накладенням штрафу.

Відповідач - інспектор роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Бивзюк Б.П. у судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшов письмовий відзив. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, покази свідка ОСОБА_5, суд приходить до наступних висновків.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно з постановою від 06.07.2018 серії ВР №038701, водій ОСОБА_1 06.07.2018 року о 10 год. 25 хв. в м.Кременчуці по просп. Л.Українки, 146, керуючи транспортним засобом ВАЗ21063 д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимоги знаку 5.38 з поєднанням знаку 7.17 ПДР України, чим порушив п. 8.4.г ПДР, у зв'язку з чим притягнений до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;

Свідок ОСОБА_5, допитаний в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 здійснив саме зупинку автомобіля на території АЗС для його посадки, оскільки припинення руху автомобіля було менше 5 хвилин.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського, оглянутого в судовому засіданні, не можна однозначно встановити, що ОСОБА_1 здійснив саме стоянку автомобіля, в місці, де стоянка дозволена лише автомобілям, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.122 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав. Сам факт правопорушення (здійснення стоянки в місці, де стоянка дозволена лише автомобілям, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю») належними та допустимими доказами не підтверджено.

Враховуючи те, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов'язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідачів та з огляду на відсутність доказів, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню. За таких обставин справи суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити.

Керуючись ст.ст.5-10,14,77,139,242-246,250,295,297,286 КАС України, ст.ст.7,245,246,247,251,254,258,279 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до капітана поліції інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Бивзюка Богдана Павловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 038701 від 06.07.2018, винесену капітаном поліції інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Бивзюком Богданом Павловичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Предоляк