Справа № 0940/1606/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. справа № 0940/1606/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - відповідач) про визнання неправомірними дій Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області щодо відмови призначити позивачу пенсію за віком з моменту виникнення права на таку пенсію з 23.08.2010; зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з моменту виникнення права на таку пенсію з 23.08.2010; зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та забезпечити виплату пенсії за період з моменту виникнення права на пенсію з 23.08.2010 по 06.07.2017 (фактичне призначення пенсії).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, всупереч вимогам законодавства України безпідставно відмовив призначити позивачу пенсію з 23.08.2010 - моменту набуття права на пенсію. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не зміг вчасно подати документи на пенсію в зв'язку з тим документи (трудова книжка та довідки про розмір заробітної плати) знаходилися в Галузевому державному архіві Міністерства оборони України. Зазначив, що вказані документи тільки по зверненню народного депутата були надіслані позивачу. Тому вважає, що відповідач має призначити йому пенсію з 23.08.2010 - з моменту виникнення права на пенсію

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та 21.09.2018 на адресу суду надійшов відзив від 18.09.2018 за №4404/06, в якому позовних вимог відповідач не визнав та просив в задоволенні позову відмовити. У відзиві відповідачем зазначено, що днем звернення за пенсією вважається день прийому управлінням Пенсійного фонду заяви про її призначення (згідно Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1). Оскільки позивач 06.07.2017 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, представивши при цьому всі необхідні документи згідно з Порядком № 22-1, то позивачу призначена пенсія з дати звернення, тобто з 06.07.2017. Також відповідачем додатково повідомлено, що ОСОБА_1 отримував державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію в Управлінні соціального захисту населення Надвірнянської РДА з 28.11.2014 по 30.09.2017. Окрім того, відповідач вважає, що в порушення ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач звернувся до адміністративного суду з адміністративним позовом з пропущенням строку звернення (а.с. 34-36).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази і відзив, встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Згідно архівних довідок №Г-53а/04-10 від 19.06.2017, №Г-53б/04-10 від 19.06.2017, №Г-53/04-10 від 19.06.2017, ОСОБА_1 працював на посаді різьбяра 3 розряду меблевого цеху Надвірнянського лісокомбінату з липня 1968 року по вересень 1971 року, на посадах різьбяра по дереву 3 розряду цеху струганої тари, бракера цеху ЛДО, майстра цеху ламінування, майстра цеху чистових меблевих заготовок Надвірнянського лісокомбінату з листопада 1974 року по лютий 1991 року.

Таким чином, за наявності відповідного страхового стажу право на пенсію за віком позивач отримав при досягненні 60 років, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто з 23.08.2010.

06.07.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, додавши пр. цьому всі необхідні документи, передбачені Порядком №22-1 (а.с. 37).

Згідно протоколу №1615 від 17.07.2017, позивачу призначено пенсію за віком з 06.07.2017 - з дати звернення ОСОБА_1 про призначення йому пенсії (а.с. 38).

20.04.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування (перерахунок) йому пенсії з моменту виникнення у ОСОБА_1 права на пенсію, а саме з 23.08.2010 (а.с. 12).

Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом від 24.04.2018 за №165/Г-15 відмовило позивачу в призначенні йому пенсії з 23.08.2010, оскільки він звернувся за призначенням пенсії 06.07.2017, а тому йому, згідно положень ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначено пенсію за віком з дня звернення за пенсією (а.с. 11).

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною та необгрунтованою, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов'язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 26 вказаного Закону, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Положеннями ст. 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. (частина 1). Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина 2).

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Здійснивши комплексний аналіз вищезазначених норм законодавства, суд дійшов переконання, що пенсія може призначатись особі з більш раннього строку у випадку, коли звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, ОСОБА_1 для застосування вказаної норми закону потрібно було звернутись за призначенням пенсії не пізніше 23.11.2010.

Посилання позивача на те, що на момент набуття права на пенсію у нього були відсутні відповідні документи (трудова книжка та довідка про розмір заробітної плати), суд не бере до уваги, оскільки, як уже зазначалось судом, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, тобто органи Пенсійного фонду могли звернутись, в тому числі до директора Державного архіву Івано-Франківської області, Архівного відділу Надвірнянської РДА та директора Галузевого державного архіву Міністерства оборони України для отримання архівних довідок (витягів), які підтверджують трудовий стаж позивача.

Також, позивачем не надано жодних доказів того, що в нього дійсно на момент набуття права на пенсію були відсутні вищезазначені документи.

Посилання позивача на те, що 29.05.2017 ОСОБА_1 звернувся до народного депутата Деревянка Юрія Богдановича з проханням звернутись з депутатським зверненням до директора Державного архіву Івано-Франківської області, Архівного відділу Надвірнянської РДА та директора Галузевого державного архіву Міністерства оборони України для отримання архівних довідок (витягів), на підставі яких і були надані архівні довідки, суд також не бере до уваги, оскільки позивач міг сам звернутись до останніх для отримання архівних довідок (витягів), які підтверджують трудовий стаж позивача.

Підтвердження того, що позивач звертався і йому було відмовлено в наданні архівних довідок (витягів), ОСОБА_1 суду та відповідачу під час звернення про призначення пенсії не надав.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (пенсія призначається з дня звернення за пенсією), відповідач правомірно призначив пенсію ОСОБА_1 з 06.07.2017 - дня звернення позивача до відповідача про призначення йому пенсії, що підтверджується копією заяви позивача про призначення пенсії (а.с. 37) та копією протоколу №1615 від 17.07.2017 про призначення позивачу пенсії (а.с. 38).

Також суд звертає увагу, що посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду в порушення ст. 122 КАС України є помилковими, оскільки позивач оскаржує відмову Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 24.04.2018 за №165/Г-15 в призначенні йому пенсії з 23.08.2010.

Таким чином, шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ст. 122 КАС України, позивачем не пропущено.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що відповідач діяв правомірно, у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 77, 241-246, 250, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (м-н. Шевченка, 3, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405, ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.