Справа № 815/2557/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2557/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Куща М.О.,

представників позивача: Коломаченко Г.П., Врабіє Л.А.,

представника відповідача: Головінський Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження позовну заяву Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Одеса" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , №001898, , -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Одеса" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , №001898, .

Ухвалою від 04.06.2018 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

25.06.2018 року (вх. № 18012/18) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про відкладення судового засідання.

25.06.2018 року (вх. № 18013/18) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою від 25.06.2018 року Одеським окружним адміністративним судом підготовче судове засідання відкладено.

25.06.2018 року (вх. № 18011/18) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про витребування доказів.

25.06.2018 року (вх. № 18063/18) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

04.07.2018 року (вх. № 19162/18) представником позивача до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

В судовому засіданні 17.07.2018 року за клопотанням представника позивача до матеріалів справи приєднано письмові докази.

Ухвалою від 17.07.2018 року Одеським окружним адміністративним судом продовжено строк підготовчого провадження.

В судовому засіданні 04.09.2018 року представником позивача заявлено клопотання про виключення документів з числа доказів.

Ухвалою від 04.09.2018 року Одеським окружним адміністративним судом закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті.

04.09.2018 року (вх. № 25805/18) представником позивача до канцелярії суду подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

25.09.2018 року (вх. № 28146/18) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що в період з 22.11.2017 року по 04.01.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «Автотрейдінг-Одеса» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2017р., за результатами якої складено акт від 12.01.2018 року № 000017/15-32-14-04/31976605 на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Так, на думку позивача, висновки акту перевірки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності ДП «Автотрейдінг-Одеса» у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов'язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. Так, позивач вказав, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують здійснення господарських операцій з його контрагентами, що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Зокрема зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення оформлені з порушенням термінів та без відповідних розрахунків.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позов, в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що при складанні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зокрема, посилаючись на акт проведеної перевірки.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Одеса" Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з акту перевірки, Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1 ст. 77 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на IV квартал 2017 року, на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 10.11.2017 року № 5858, направлень від 22.11.2017 року № 9036/14-04, № 9037/14-04, № 9041/14-04, № 9038/14-04, № 9039/14-04, № 9040/14-04, 9042/14-04, проведена планова виїзна документальна перевірка Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Одеса» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2017р. відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (т.1 а.с. 22).

За наслідками перевірки складено акт № 000017/15-32-14-31976605 від 12.01.2018р. (а.с. 22-71), відповідно до висновків якого встановлено порушення, зокрема:

1) п. 44.1, 44.2, 44.3 ст. 44, п. 134.1, ст. 134, п. 138.2, 138.5, ст. 138, п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, п. 2 ст. 3, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 44.1, 44.2, 44.3 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, п. 138.2, 138.4, 138.5, п. 14, п. 21 П(С)БО П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. № 290 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. № 27/4248, п.п. 5, 6, 7, пп. 9.4 п. 9, 10, 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. за № 27/4248, п. 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. № 88, в результаті чого завищено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування (рядок 02 + рядок 03 РІ) (+,-) на 30 942 833 грн., у т.ч.:

за 2015 рік - завищено на 9694299 грн.,

за 2016 рік - завищено на 10409169 грн.,

за 3 кв-ли 2017 року - завищено на 10839365 грн.

2) пп.14.1.36 п. 14.1, п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, ч. «а» п. 198.1, 198.3, п. 198.5 «г» ст. 198 ПК України, п. 2.16 «Положення про документальне забезпечення записів Бухгалтерського обліку», затвердженому Наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. за № 88 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за № 168/704, в результаті чого занижено суму з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, всього на 2330511 грн., в т.ч. по періодах:

за квітень 2015 - заниження на 79081 грн.

за травень 2015 - заниження на 295208 грн.

за червень 2015 - заниження на 157333 грн.

за липень 2015 - заниження на 64925 грн.

за серпень 2015 - заниження на 279202 грн.

за грудень 2015 - заниження на 429604 грн.

за січень 2016 - заниження на 209255 грн.

за січень 2017 - заниження на 271515 грн.

за лютий 2017 - заниження на 98119 грн.

за липень 2017 - заниження 233047 грн.

3) пп. 14.1.36 п. 14.1, п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, ч. «а» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5 «г» ст. 198 ПК України, п. 2.16 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», в результаті чого завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (ряд. 21 Декларації) за вересень 2017 року - на 31899 грн.;

4) порядку заповнення Розділу ІІ Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1 ДФ) в частині оподаткування військовим збором, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4 та п. 119.2 ст. 119, п. 176.2 ст. 176 ПК України, податкова звітність про суми доходів нарахованого (сплаченого) на користь платників податків податку на суму утриманого з них податку за період 2 квартал 2015 року, 1 квартал 2016 року, надавалася з помилками та недостовірними відомостями.

5) пп. 14.1.54, пп. 14.1.180 п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п. 127.1 ст. 127, пп. 162.1.3. п. 162.1 ст. 162, п. 163.1 ст. 163, пп. 168.1.1., пп. 168.1.2, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171, п. 176.2 ст. 176 ПК України, підприємством несвоєчасно сплачено податок на доходи фізичних осіб за грудень 2015 року в сумі 11500,00 грн.

6) пп. 14.1.54, пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п. 127.1 ст. 127, пп. 162.1.3. п. 162.1. ст. 162, п. 163.1 ст. 163, пп. 168.1.1., пп. 168.1.2, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 ст. 176 ПК України, підприємством несвоєчасно сплачено військовий збір за грудень 2015 року в сумі 3450,00 грн.

Не погодившись з висновками перевірки викладеними в акті, ДП «Автотрейдінг-Одеса» направило Головному управлінню ДФС в Одеській області заперечення до акту перевірки від 26.01.2018 року вих. № 31 (т. 1 а.с. 105-111). Разом з тим, листом від 07.02.2018 року, відповідач не визнав надані йому заперечення (т.1 а.с. 112-128), однак визнав їх частково за розміром. Зокрема, за результатами розгляду заперечень до акту перевірки Головного управління ДФС в Одеській області на 207250,00 грн. зменшило суму заниження податку на додану вартість, а також на 20103468,00 грн. зменшило суму завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, що вбачається з висновків акту перевірки та податкового повідомлення-рішення від 12.02.2018 року № .

Так, 16.02.2018 року на адресу ДП «Автотрейдінг-Одеса» надійшли податкові повідомлення рішення (т.1 а.с. 129-131), а саме:

від 12.02.2018 року № , згідно якому позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 10 839 365,00 грн.;

від 12.02.2018 року № , згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за податком на додану вартість на 3 184 892,00 грн., у тому числі на 2 123 261,00 грн. - за податковим зобов'язанням та на 1 061 631,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

від 12.02.2018 року № , згідно якого позивачу зменшено розмір від'ємного значення суму податку на додану вартість на 31 899,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, 26.02.2018 року ДП «Автотрейдінг-Одеса» оскаржило їх в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України за вих. № 74 (т.1 а.с. 133-141).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 25.04.2018 року вих. № 14447/6/99-99-11-01-01-25 вищевказана скарга позивача частково задоволена, податкові повідомлення-рішення від 12.02.2018 року № , № , № скасовані в частині висновків акту перевірки по взаємовідносинам з ТОВ «Гас Ріпеір Сервіс» та ФОП ОСОБА_5, в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін (т.1 а.с. 142-151).

18.05.2018 року на адресу ДП «Автотрейдінг-Одеса» надійшли оскаржувані податкові повідомлення-рішення (т.1 а.с. 154-155):

від 14.05.2018 року № , згідно якому позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 7792998,00 грн.;

від 14.05.2018 року № 001898, згідно якому позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за податком на додану вартість на 2 595 473,00 грн., у тому числі на 1 730 315,00 грн. - за податковим зобов'язанням та на 865 158,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Також, позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення від 12.02.2018 року № про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість на 31 899,00 грн., оскільки не вбачається підстав вважати його відкликаним (т. 1 а.с. 129).

Позивач, не погоджуючись з зазначеними рішеннями контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить їх скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Зокрема, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України№88 від 24.05.1995р., первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

У постанові від 8 вересня 2009 року (додаток до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 22.04.2010 р. № 568/11/13-10) Верховний Суд України зазначив, що надання податковому органу належним чином всіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Сутність доктрини ділової мети полягає в тому, що передбачені податковим законодавством податкові вигоди поширюються лише на операції, які мають розумну економічну причину. При вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов'язання).

Однак, податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). При цьому діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту, однак податкова вигода не є самостійною діловою метою.

Для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій платника податку судам слід: з'ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у операціях, що досліджуються; визначити об'єктивний зміст вчинених операцій у порівнянні із задекларованим; підтвердити або спростувати добросовісність позивача, у зв'язку з тим, що його контрагенти мають дефекти правового статусу; оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.

Перевіряючи правомірність прийняття контролючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 44.3 ст. 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається з акту перевірки ДП «Автотредінг-Одеса» 15.03.2016 року надала уточнюючу декларацію за формою, у зв'язку іх збільшенням показника суми від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових періодів (звітних) років (т. а.с. ). У попередній уточнюючій декларації за 2014 рік, за рядком 06.5 «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) року (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за попередній звітній (податковий) рік)» складало 18926496 грн. У останній уточнюючій декларації за 2014 рік сума різниць, на які зменшується фінансовий результат, за рядком 3.2.4 «Сума від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 розділу ІІ ПК України» додатку до декларації «Різниці» та рядка 3 Декларації збільшення на 18443411 грн. та складає 37369907 грн.

Згідно з висновками акта перевірки на порушення п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України підприємством у податковій декларації за 2014 рік замість включення до складу витрат у 2014 році 25 % від суми від'ємного значення об'єкту оподаткування за 2-4 квартали 2011 року включено 50% від суми від'ємного значення об'єкту оподаткування за 2-4 квартали 2011 року (25% - за 2013 рік, які не були включені суб'єктом господарювання у 2013 році та 25% - за 2014 рік). На порушення п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України показник рядка 06.5 Декларації «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду»/рядка 3.2.4 додатку до декларації «Різниці» - «Сума від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 розділу ІІІ ПК України» та рядка 3 Декларації «Різниці, які виникають відповідно до ПК України (+, -)» (у результаті надання 15.03.2016 року уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2014 рік) завищено на 7765512 грн.

При цьому, суд неодноразово пропонував представнику позивача надати первинні документи щодо виникнення відповідних сум, від'ємного значення, однак представник позивача такі докази до суду не надав.

Як вбачається з описової частини акту перевірки, ДП «Автотредінг-Одеса» у період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року мало взаємовідносини з приводу придбання товарів (робіт, послуг) у наступних суб'єктів господарювання: ТОВ «Калліфея», ТОВ «Два Слона».

Висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що до перевірки не були надані товарно-транспортні накладні та транспортування ТМЦ (верстат заточний), а також сертифікатів якості продукції, що підтверджують походження товару, а акти виконаних робіт не містять в собі зміст та обсяг виконаних робіт (не відображено з яких матеріалів виконувався ремонт, їх ціна, кількість та вартість, де саме здійснювався ремонт, ким транспортувалися меблі вказані у актах тощо.

Так, в ході перевірки відповідачем використано результати відпрацювання податкової інформації ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 07.09.2015 року № 16261/7/15-51-22-01, ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 22.06.2015 року № 17918/7/15-53-22-05, та від 27.07.2015 року № 22632/7/15-53-22-05, згідно з якими оперативними засобами у відношенні ТОВ «Два слона» встановлено: реалізацію товарів та послуг за номенклатурою, відповідною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання, відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; відсутність можливості виконання операцій з постачання товарів та надання послуг наявним трудовим ресурсом з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного; відсутність будь-якої інформації про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця; відсутність інформації про транспортування та надання в оренду транспортних засобів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, посередників у транспортуванні); відсутність інформації про власні або орендовані фонди, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

В акті перевірки зазначено, що вказане свідчить про безоплатне отримання товарів, робіт (послуг) на загальну суму 34359 грн. (без ПДВ).

При цьому, представник позивача надав до суду клопотання про виключення цих документів з числа доказів з посиланням на те, що копії результатів опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Калліфея» та ТОВ «Два слона», завірені невідомою особою, не містять підписів (або електронних цифрових підписів), посадових осіб, за участю яких була зібрана та оформлена вказана інформація, що на думку представника позивача не є письмовим або електронним доказом у розумінні ст.ст. 94, 99 КАС України (а.с. 3 а.с. 96).

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки відповідно до п. 74.1 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Згідно п. 74.3 ПК України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Крім того відповідно до п. 83.1 ст. 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення.

За таких обставин, відповідачем було використано податкову інформаціє відповідно до чинного законодавства України.

Крім того, перевіркою встановлено заниження доходу за 2015 рік на 34359 грн. завищено показники у рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звітів про фінансові результати за формою № 2 на 34359 грн. та завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Калліфея» на 2364,25 грн. ПДВ, по взаємовідносинах з ТОВ «Два Слона» на 22538 грн. (без ПДВ).

В той же час, протягом короткого проміжку часу, ДП «Автотредінг-Одеса» отримано доходу від реалізації вказаної олії (з урахуванням курсових різниць) у сумі 3165784 грн., в тому числі дохід від експортної операції (згідно з ВМД) - 2919045,32 грн., курсова різниця - 139768,6 грн., курсова різниця - 106971,4 грн.

Також, в акті перевірки зазначено, що олію соняшникову (460 тон) в межах договору комісії було передано на реалізацію ТОВ «АПК Трейд» на підставі первинних документів.

Зазначений товар було реалізовано підприємством ТОВ «АПК ТРейд» на адресу нерезидента NOBLE RESOURCEZ S.A., поштовий адрес Рут де Ферне 207, 1218 Ле Гранд-Сакон, Женева, Швейцарія, в особі ОСОБА_8, на виконання контракту, укладеного із покупцем-нерезидентом та відповідно до актів виконаних робіт (наданих послуг) комісіонера та інших первинних документів.

На підставі наданих до перевірки первинних документів за короткий проміжок часу (один день) було здійснено комплекс фінансово-господарських операцій із придбання та реалізації на експорт олії соняшникової у постачальника ТОВ «Сателліт» у кількості 460 тонн на загальну суму 6303225,36 грн., у т.ч. ПДВ 1050537,56 грн., із залученням комісіонера ТОВ «АПК Трейд», якому сплачено комісійну винагороду та компенсацію витрать всього у розмірі 528637,77 грн., у т.ч. ПДВ 88106,3 грн. Адміністративні витрати, пов'язані із експортною операцією, склали 307237 грн. (без ПДВ). Зазначену олію соняшникову було реалізовано нерезиденту NOBLE RESOURCEZ S.A. Женева, Швейцарія, в особі ОСОБА_8, на загальну суму (згідно звіту комісіонера та ВМД від 21.01.2015 року) - 5767896,47 грн.

Таким чином, собівартість придбаної та реалізованої по зазначеній операції у перевіряємому періоді олії соняшникової (460 тон) склала 5252688 грн. (без ПДВ), адміністративні витрати склали - 307237 грн., вартість винагороди та компенсації витрат, сплачених комісіонеру за реалізацію даної олії, склала 440531,5 грн. (без ПДВ), що в сукупності складає 6000456 грн.

В той же час, на протязі короткого проміжку часу, ДП «Автотредінг-Одеса» отримано доходу від реалізації вказаної олії (з урахуванням курсових різниць) у сумі 5994959,28 грн., в тому числі дохід від експортної операції - 5772483,08 грн., курсова різниця - 222477,2 грн.

Так, перевіркою встановлено, що дати видаткових накладних на придбання ТМЦ співпадають з датами актів про передачу товару на комісію.

Також, перевіркою досліджено, що ТОВ «Сателліт» (постачальник ДП «Автотрейдінг-Одеса») у 2014-2015 роках здійснював прямі операції на експорт олії соняшникової на адресу Noble Resources S.A., Route de Ferney 207,1218 Le Grand-Saconnex, Geneva, Switzerland без посередництва ДП «Автотрейдінг-Одеса», ТОВ «АПК Трейд» та ТОВ «Слобожанська торгова компанія».

У той же самий період ДП «Автотрейдінг-Одеса» придбавало у ТОВ «Сателліт» такий же товар та через залучення комісіонерів (ТОВ «АПК Трейд» та ТОВ «Слобожанська торгова компанія») також здійснювало операції продажу на експорт олії соняшникової на адресу того ж самого нерезидента Noble Resources S.A., Route de Ferney 207,1218 Le Grand-Saconnex, Geneva, Switzerland.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Судом встановлено, що між ТОВ «Калліфея» (виконавець) та ДП «Автотредінг-Одеса» (замовник) було укладено договір № 16/05-15 від 16.05.2015 року (т.1 а.с. 225-226).

Згідно умов якого, виконавець зобов'язується за замовленням замовника виконувати роботи по ремонту офісної меблі замовника, а замовник зобов'язується приймати і оплачувати вказані роботи. Розрахунок за даним договором здійснюється замовником у порядку 100% передоплати в безготівковій формі протягом 5-ти банківських днів з дати пред'явлення рахунку виконавцем.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунки-фактури, виписки по особовим рахункам (т.1 а.с. 227-236).

Судом встановлено, що між ТОВ «Два Слона» (постачальник) та ДП «Автотредінг-Одеса» (покупець) було укладено договір поставки № 23/01-15/2 від 23.01.2015 року, за яким постачались лакофарбові матеріали та різні технічні засоби (т.1 а.с. 237-241), згідно умов якого, постачальник зобов'язується поставляти товар на умовах DDP м. Одеса, вул. 6-й км Овідіопольській дороги, 10/2. Умови поставки визнаються відповідно з міжнародними правилами толкування комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року, за виключенням застережень, прямо передбачених в цьому договорі та своєчасно оплачувати за отриманий товар в порядку, передбаченим цим договором.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано: видаткові накладні, рахунки, виписки по особовим рахункам (т.1 а.с. 242-249, т.2 а.с. 1-12).

Однак, позивачем до суду не було надано документи на підтвердження походження товару, якості товару. Не надано заказів (заявок) постачальнику, інформації щодо пакування товару або тари, документів на підтвердження руху товару в тому числі в складських приміщеннях, завантаження та розвантаження товару, що є обов'язковим згідно умов договору № 23/01-15/2 від 23.01.2015 року.

Судом встановлено, що між ТОВ «Селект Груп» (постачальник) та ДП «Автотредінг-Одеса» (покупець) було укладено договір поставки № 4-12/10-2015 від 12.10.2015 року (т.2 а.с. 13-14), згідно умов якого, постачальник зобов'язується протягом строку дії цього договору постачати та передавати у власність покупця, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати відповідно до умов даного договору соняшникову нерафіновану олію українського походження, врожаю 2014-2015 років, наливом. Постачальник поставляє Товар на умовах СРТ Термінал ТОВ «ЕВЕРІ», місто Миколаїв, 54017, вул. Громадська, 117 (Термінал), згідно Правил «Інкотермс-2010». У випадку наявності невідповідності або протиріччя між термінами «Інкотермс-2010» та цим Договором, будуть переважати умови цього Договору.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано: специфікації, видаткові накладні, рахунки на оплату (т.2 а.с. 15-18).

Однак, позивачем до суду не було надано товаросупровідні документи, посвідчення якості з зазначенням дати виготовлення, товарно-транспортні накладні, санітарний паспорт на транспортний засіб, акт пропарки транспортного засобу, експлуатаційний дозвіл заводу - виробника, документи щодо розвантаження, розвантаження товару, а також його рух на складі, як то передбачено умовами договору № 4-12/10-2015 від 12.10.2015 року.

Судом встановлено, що між ТОВ «Автотрейдінг-Одеса» (Комітент) та ТОВ «А.П.К. Трейд» (Комісіонер) було укладено договір комісії № АРК-АО-121015 від 12.10.2015 року (т.2 а.с. 19-22).

Згідно умов якого, Комітент доручає, а Комісіонер зобов'язується за дорученням Комітента за винагороду вчинити для Комітента від свого імені і за рахунок Комітента одну або декілька угод з продажу Товару за межі митної території України. Найменування, ціна і кількість Товару визначаються окремо для кожної партії товару в додатках - Специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємними частинами.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано: специфікації, додаткові угоди, акти приймання-передачі товару (т.2 а.с. 23-29).

Судом встановлено, що між Winco Trade Limited (покупець) та ТОВ «А.П.К. Трейд» (продавець) було укладено контракт № АРК-4 від 12.10.2015р. (т.2 а.с. 30-40).

Згідно умов якого, продавець продає, а покупець приймає та оплачує олію соняшникову нерафіновану, українського походження, врожаю 2015 років, кількість товару становить 170 тон.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано: виписки по особовим рахункам, лист вих. № 18 від 26.01.2016 року, акт виконання робіт, реєстр № 2, звіт до договору комісії (т.2 а.с. 41-51).

Судом встановлено, що між ДП «Автотрейдніг-Одеса» (покупець) та ТОВ «Сателліт» (постачальник) було укладено договір поставки № S10402 від 03.10.2014р. (т.2 а.с. 52-54).

Згідно умов якого, постачальник зобов'язується поставити та передати право на майно, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити Українську соняшникову олію нерафіновану виготовлену 2014 р.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано: перерахунок, видаткову накладну, акт прийому продукції (товару) за якістю та кількістю (т.2 а.с. 55-57).

Однак, позивачем не було надано до суду податкову накладну.

Судом встановлено, що між ДП «Автотрейдніг-Одеса» (комітент) та ТОВ «А.П.К Трейд» (Комісіонер) було укладено договір комісії № АРК-АО-031014 від 03.10.2014р. (т.2 а.с. 58-61).

Згідно умов якого, Комітент доручає, а Комісіонер зобов'язується за дорученням Комітента за винагороду вчинити для Комітента від свого імені і за рахунок Комітента одну або декілька угод з продажу Товару за межі митної території України. Найменування, ціна і кількість Товару визначаються окремо для кожної партії товару в додатках - Специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємними частинами.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано: специфікації, додаткові угоди, акт приймання-передачі товару (т.2 а.с. 62-67).

Судом встановлено, що між «Нобл Ресорсиз С.А.» (покупець) та ТОВ «А.П.К Трейд» (продавець) було укладено контракт № АРК 011/532217 від 03.10.2014р. (т.2 а.с. 68-75).

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано: додаткову угоду, рахунок, митну декларацію, виписку з рахунку, акт виконання робіт, реєстр № 1, звіт (т.2 а.с. 76-85).

Суд погоджується з відповідачем, що результатом проведення операцій є збиток, що вказує на відсутність мети використання даних операцій в господарській діяльності ДП «Автотрейдінг-Одеса» (основною діловою метою якої повинно бути отримання прибутку) та направлень на отримання податкової вимоги ДП «Автотрейдінг-Одеса» (формування податкового кредиту, який не викликає у подальшому виникнення податкових зобов'язань, так як при експорті товарів застосовано нульову ставку оподаткування по ПДВ, а також формування витрат, які перевищують суму отриманих доходів в рамках проведеної операції з реалізації олії соняшникової). При цьому, компенсацію зменшення активів на підприємстві здійснено за рахунок формування дебіторської заборгованості бюджету України перед підприємством.

Судом встановлено, що між ТОВ «Малахит Профтехнології» (виконавець) та ТОВ «А.П.К Трейд» (замовник) було укладено договір № 291014 від 29.10.2014р. (т.2 а.с. 86-89).

Судом встановлено, що між ТОВ «Автотрейдінг-Одеса» (покупець) та ТОВ «А.П.К Трейд» (постачальник) було укладено договір поставки № S10387 від 03.10.2014р. (т.2 а.с. 90-92).

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем надано: ціни за договором поставки видаткову накладну, витяг з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.2 а.с. 93-116).

Однак, позивачем не було надано до суду податкові накладні та акт прийому передачі товару за кількістю та якістю товару, як то передбачено умовами договору № S10387 від 03.10.2014р.

Також, позивачем на підтвердження правової позиції було надано: накладні, рахунки, виписки по особовим рахункам, виписки з ЄДРП юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідку з ЄДР підприємств та організацій України, витяг з реєстру платників податку на додану вартість, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, витяг з реєстру платників ПДВ, податкові накладні (т.2 а.с. 227-251).

Окрім того, 25.09.2018 року представником відповідача до канцелярії суду було подано клопотання про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, а саме: звіт аудиту автосалону «Шкода», інвентаризаційна відомість, бухгалтерську довідку, списання ТМЦ, вимоги на відпуск матеріалів з складу запчастин, видаткові накладні, лист від 27.06.2018р., акт прийому передачі, акти виконання робіт (т.4 а.с. 4-202).

При цьому, суд критично ставиться до вказаних документів з огляду на наступне.

Так, позивач одержав відзив на позовну заяву 25.06.2018 року. 04.07.2018 року ТОВ «Автотреійдінг-Одеса» було подано до канцелярії суду відповідь на відзив.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 180 КАС України, у підготовчому засіданні суд з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; пропонує учасникам справи надати суду додаткові докази або пояснення; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових та електронних доказів за їх місцезнаходженням; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Під час підготовчого судового засідання судом вирішені всі питання, передбачені статтею 180 КАС України, а тому ухвалою від 04.09.2018 року Одеським окружним адміністративним судом було закрито підготовче провадження, зокрема під час підготовчого провадження представник позивача не зазначив про наявність будь-яких інших доказів у заявника.

Однак, вже після судового засідання, у якому було заслухано пояснення представників та досліджено письмові докази представник позивача заявив клопотання про надання часу для надання пояснень, при цьому будь-яких клопотань про надання відповідних доказів позивачем не заявлялось. Окрім того, представником позивача не обґрунтовано надання доказів поза межами строків.

Так, 25.06.2018 року представник позивача отримав відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 149). Ухвалою від 04.06.2018 року Одеським окружним адміністративним судом встановлено позивачу п'ятиденний строк для надання відповіді на відзив, однак відповідь на відзив позивачем було надано суду 04.07.2018 року, тобто з пропущенням встановлених судом строків. Як на поважність причини пропуску строку, позив вказував на Акт приймання-передачі від 02.07.2018 року (т.4 а.с. 63-65), однак цей акт також був складений після спливу встановлено судом строку для надання позивачем відповіді на відзив та документів, які не були наданні разом з позовною заявою. За таких обставин, суд вважає дані докази були наданні з порушенням строків процесуального законодавства, а відтак ставиться до них критично.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 163 КАС України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу.

Однак, позивачем не було надано зазначені документи разом з позовною заявою та відповіддю на відзив.

На підставі встановлених фактів, суд дійшов висновку про те, що при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а висновки викладені в акті перевірки № 000017/15-32-14-31976605 від 12.01.2018р. знайшли своє відображення в матеріалах справи.

Таким чином, суд, враховуючи наведені обставини, дослідивши наявні у справі письмові докази у їх сукупності, перевіривши письмові докази наданих позивачем на підтвердження виконання умов договорів з контрагентами, дійшов висновку, що позивачем не спростовано порушень, встановлених актом перевірки № 000017/15-32-14-31976605 від 12.01.2018р. Водночас відповідачем надано достатньо доказів на підтвердження обставин, зазначених в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення в той час, як позивачем документально не підтверджено здійснення ним господарських операцій з контрагентами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржувані ДП «Автотрейдінг-Одеса» податкові повідомлення-рішення прийняті Головним управлінням ДФС в Одеській області відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, прийняті Головним управлінням ДФС в Одеській області в межах компетенції та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано. Представник відповідача довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника відповідача, суд дійшов висновку, що у задоволені позову ДП «Автотрейдінг-Одеса» необхідно відмовити повністю.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову повністю, судові витрати сплачені позивачем не стягується за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Одеса" місцезнаходження: 65054, м. Одеса, вул. 6-ий км Овідіопольської дороги, буд. 10/2; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , №001898, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2018 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.