Справа № 265/7930/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

05 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 265/7930/16-а

провадження №К/9901/15437/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М.,
суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,
розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.03.2017 (головуючий суддя Мельник І.Г.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Чебанова О.О., Сіваченка І.В., Шишова О.О.) у справі № 265/7930/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та зобов`язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності.
I. ПРОЦЕДУРА
1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
а) визнати неправомірними дії відповідачів щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги;
б) зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», але не менш за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.
2. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.03.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017, позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття у встановлений законодавством строк рішення про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;
- зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
3. У касаційній скарзі Міністерство оборони України із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевським районним військовим комісаріатом Донецької області від 12.11.1979, проходив військову строкову службу у військовій частині № НОМЕР_2 у період з 01.02.1980 по 26.11.1981 та брав участь у бойових діях на території демократичної республіки Афганістан.
5. Актом судово-медичного обстеження Маріупольського відділення судово-медичної експертизи Донецького обласного бюро СМЕ від 10.07.2014 № 133, складеного за наслідками обстеження ОСОБА_1 встановлено з його слів, що у період з 12.11.1979 по 26.11.1981 він приймав участь у бойових діях під час проходження строкової служби у республіці Афганістан. В липні 1980 року отримав осколкове поранення голови і тулубу, контузію, знаходячись у бронетранспорті, який підірвався на міні. Втрачав тяму, після чого знаходився на лікування у військовому шпиталі при військовій частині.
6. Висновок Акту: тілесні ушкодження, які мають місце на тілі ОСОБА_1 , у вигляді рубців на верхній повіці правого ока, у скуластій області ліворуч, в проекції лівої лопатки, а також на передній черевній стінці праворуч, мають многолітню давнину, і могли утворитися на місці заживлення ран, які були отримані внаслідок осколкових поранень в період 1980 року.
7. Згідно з витягом із протоколу засідання Центральної-військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 25.09.2014 № 2874 у колишнього військовослужбовця строкової служби ОСОБА_1 виявлено множинне вогнепальне осколкове поранення, мінно-вибухова травма (МВТ), контузія головного мозку (1980 року). Вказано, що поранення, МВТ, контузія головного мозку і захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
8. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААВ № 496442 від 16.10.2014 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності строком до 16.10.2015.
9. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0599169 від 07.10.2015 ОСОБА_1 повторно встановлено ІІІ групу інвалідності - поранення (контузія) і захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Дата чергового переогляду 07.10.2016.
10. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0602412 від 26.10.2016 за наслідками повторного огляду позивача йому встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково - поранення (контузія) і захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
11. Відповідно до посвідчення УПСЗН Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради від 26.10.2016 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війні - інвалідів війни.
12. Позивач 12.08.2015 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності при виконанні обов`язків військової служби в ДР Афганістан.
13. Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.05.2016 № 521 позивачу було надіслано копію витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 13.05.2016 № 34.
14. Відповідно до вказаного витягу з протоколу комісія дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на начальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Враховуючи зазначені обставини, документи ОСОБА_1 повернуто обласному військовому комісаріату.
15. Вважаючи зазначені дії та рішення відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.
16. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що заява позивача разом з доданими до неї документами не була належним чином розглянута відповідачем. Крім того, Міноборони не має повноважень повертати документи на доопрацювання.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
17. Відповідач у своїй касаційній скарзі наголошує на тому, що позивачем не подано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), а подані документи не дозволяють встановити жодної причини та обставини отримання поранення. Відтак неможливо визначити право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.
В той же час, Міноборони вважає, що ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
Крім того, відповідач звертає увагу, що військовий квиток ОСОБА_1 містить запис, засвідчений гербовою печаткою, про те, що позивач не має поранень та контузій, що на думку відповідача, взагалі ставить під сумнів ті обставини справи, про які позивачем було повідомлено щодо отримання ним поранення під час проходження військової служби.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
19. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
20. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 16 вказаного Закону (в редакції, що діяла на час первинного встановлення позивачу інвалідності III групи) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
21. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
22. Ч. 9 ст. 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
23. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 відповідно до п. 2 ст. 162 та п. 9 ст. 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги).
24. Вказаний нормативний акт визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
25. Згідно з п. 12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
26. Відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
27. Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак в даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання, про що обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій.
28. Повернення ж документів на доопрацювання за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги не передбачено, а тому повернення Міністерством оборони України документів позивача на доопрацювання суперечить зазначеним нормам.
29. Разом з тим визначення судом конкретного рішення, яке має бути прийняте суб`єктом владних повноважень за результатами розгляду заяви, за умови, що передбаченого законом рішення такий суб`єкт ще не приймав, є передчасним, не буде відповідати засадам і завданню адміністративного судочинства, яке полягає у здійсненні судового контролю правомірності тих рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним ухвалені, вчинені чи допущені.
30. За таких обставин належним способом захисту порушених прав позивача є покладення на Міноборони обов`язку повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із прийняттям відповідного рішення з питань виплати одноразової грошової допомоги згідно з вимогами чинного законодавства, про що обґрунтовано вказано судами попередніх інстанцій.
31. Щодо інших тверджень касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
32. П. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
33. П. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
34. Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу як інваліду IIІ групи, яку позивачу вперше було встановлено 16.10.2014.
35. На день виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, тобто 16.10.2014 вже діяв Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, а тому саме вказаний нормативний акт повинен бути застосований до спірних правовідносин.
36. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №288/349/17.
37. Колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку.
38. Відтак, суди помилково не застосували до спірних правовідносин Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги та відповідну редакцію ст. 16 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак, така помилка судів не призвела до неправильного вирішення даного спору, відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень з цих підстав.
39. Крім того, судами зроблено висновок, що витяг із протоколу засідання ЦВКК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 25.09.2014 № 2874 є належним документом, який свідчить про причину та обставини порання (контузії, травми або каліцтва), а саме про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
40. З цього приводу Верховний Суд зазначає, що п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу документи, перелік яких є вичерпним та, що в той же час, подання всіх цих документів є необхідною умовою для призначення одноразової грошової допомоги.
41. Серед таких документів обов`язково повинен бути і документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
42. П. 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що у разі настання інвалідності подається, зокрема, копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
43. При цьому слід зазначити, що відповідно до п. 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 №402, при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04.01.1994 №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.1994 за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
Показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).
44. П. 1.1 вказаного Положення передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
45. З наведених норм вбачається, що документ, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) обов`язково подається уповноваженому органу військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом незалежно від інших, передбачених законодавством документів, зокрема і від довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності та постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання. Такий документ не обов`язково повинен мати форму акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини, оскільки до уваги можуть бути прийняті інші достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва).
46. Військово-лікарська експертиза установлює, зокрема, причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), однак не встановлю і не може встановлювати причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
47. Також відповідно до пп. «г» п. 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 №63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами)), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.
48. З наведеної норми слідує, що висновок про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, приймається ВЛК за наявності для цього підстав, незалежно від того, за яких обставин ці захворювання, поранення, контузії, травми чи каліцтва отримані. Відтак, подані позивачем документи не є визначальними для встановлення наведених обставин.
49. Враховуючи наведене, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.
50. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
51. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.03.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі №265/7930/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Стародуб