Справа № 360/3125/18
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

08 жовтня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3125/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №360/3125/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №360/3125/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

В обґрунтування заяви зазначено, що 01.10.2018 року приватному підприємцю ОСОБА_1 стало відомо, що 25.09.2017 державним виконавцем Сєвєродонецького МВ ДВС було відкрито виконавче провадження ВП № 57287967, за яким вона є боржником. Виконавчим документом по цьому провадженню є вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6382-17 від 07.08.2018 року, видана ГУ ДФС у Луганській області, щодо сплати суми заборгованості (недоїмки) з єдиного соціального внеску на суму 29123,85 грн. Крім того вона дізналась про існування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6382-17 від 07.08.2018 року вже на стадії виконавчого провадження, що унеможливило судовий захист її прав та законних інтересів до передачі даної вимоги на примусове виконання. Також зазначила, що у разі примусового виконання, з неї буде стягнуто виконавчий збір.

Позивач вважає, що оскільки, на підставі ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, і даний документ вже передано стягувачем-відповідачем на примусове виконання, вважає, що належним заходом забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

На підставі викладеного, просив суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6382-17 від 07.08.2018 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази обґрунтованості заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно частини третьої цієї статті не допускається забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

З аналізу наведених норм слідує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, проте не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту адміністративного позову та заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом розгляду в даній адміністративній справі є визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6382-17, виданої 07.08.2018 Головним управлінням ДФС у Луганській області, про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь одержувача Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області недоїмки в сумі 29123,85 грн.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6382-17, виданої 07.08.2018 Головним управлінням ДФС у Луганській області, про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь одержувача Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області недоїмки в сумі 29123,85 грн., за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, через що, у задоволенні заяви позивачу слід відмовити.

Крім того, до суду не надано доказів безпосереднього стягнення недоїмки в сумі 29123,85 грн. на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6382-17 з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь одержувача Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області з розрахункових рахунків у банках, що належать позивачу. Також не надано суду доказів щодо наявності будь-яких об'єктивних даних існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 151-154, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №360/3125/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяН.М. Басова