Справа № 592/8149/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 592/8149/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Старосуда М.І. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2018, суддя Котенко О.А. м. Суми, повний текст складено 30.08.18 по справі № 592/8149/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Головань Сергія Олександровича

про скасування постанови серії ЕАА №463563 від 30.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Головань Сергія Олександровича , в якому просить суд скасувати постанову серії ЕАА №463563 від 30.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.08.2018р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду , подав апеляційну скаргу , вважає рішення винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи та доказів, наявних в матеріалах справи, судом не узято до уваги доводи, викладені у позовній заяві, а також під час судового розгляду щодо його невинуватості, які підтверджується в тому числі і усними поясненнями та матеріалами справи, не суперечать один одному, є послідовними та взаємоузгодженими. Вказує , що на ділянці дороги, де проїзд регулюється (визначається) сигналами світлофора, зупинив свій транспортний засіб у відповідності до вимог п.16.3 Правил дорожнього руху на червоний сигнал світлофора, оскільки цей сигнал забороняє рух, тобто, транспортний засіб перед світлофором так, щоб бачити його сигнали, а також перед інформаційно-вказівним знаком 5.62 «Місце зупинки», що визначає місце зупинки транспортних засобів під час дії заборонного сигналу світлофора (регулювальника) чи перед залізничними переїздами, рух через які регулюється світлофорами. Він бачив, що позаду його автомобіля, але у іншій частині дороги попутного йому напрямку, рухався (і потім зупинився) транспортний засіб патрульної поліції. Саме після ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, проїхав вперед і перетнув лінію розташування світлофору (або уявну лінію межі перехрестя) саме на сигнал зеленого кольору, який дозволяє рух, але транспортний засіб патрульної поліції з увімкненими спеціальними сигнальними пристроями і працівники поліції, які керували ним, примусили його зупинити свій транспортний засіб. Основне непорозуміння між ними виникло стосовно моменту проїзду його автомобіля через перехрестя при перемиканні сигналів світлофора. На його думку, це сталося внаслідок того, що транспортний засіб поліції був розташований позаду його автомобіля - у іншій частині дороги попутного йому напрямку. В таких умовах працівники поліції фізично були не в змозі точно визначити, чи перетнув автомобіль уявну лінію межі перехрестя або світлофору в момент зміни сигналів. Твердження працівника поліції про те, що в момент перемикання сигналу світлофора (поєднаний червоний і жовтий сигнал) він проїхав на заборонений сигнал, за таких умов може вважатись тільки особистим припущенням інспектора поліції. Що стосується відеозапису відеореєстратора Хіаомі моделі Yi Car DVR зазначає , що згідно його технічних характеристик, які наявні з тому числі на сайті rozetka.com.ua він має об'єктив з кутом огляду 165 тобто кут поля зору його об'єктиву (кут між двома лініями, що проходять через центр вхідної зіниці об'єктиву до найбільш віддаленим від ОПТИЧНОЇ ОСІ відображуваним точкам об'єкта в просторі предметів), технічно розширяє поле об'єктиву, що охоплює бокові кути огляду і тим самим обмежує (розмиває) картину зображення спереду. Крім того, відеозапис зроблений на значнім відстані від транспортного засобу позивача. Вважає , що з долученого до матеріалів справи відеодоказу не вбачається здійснення ним адміністративного правопорушення та те, що відповідачем не надано будь-яких інших доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Внаслідок неправомірних дій суб'єкта владних повноважень він був фактично позбавлений можливості у повному обсязі викласти свої доводи та заперечення у письмовому поясненні, яке у нього не було відібране у встановленому КУпАП порядку. Протокол про адміністративне правопорушення взагалі не було складено, постанова у справі про адміністративне правопорушення також у його присутності не складалася (вона має вигляд квитанції - роздруківки), тому і права та обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП, належним чином йому роз'яснені не були. Він наголошує, що в момент поєднання червоного і жовтого сигналів, автомобіль, яким він керував, в жодному випадку не перетинав територію перед світлофором, або уявну лінію межі перехрестя або світлофору в момент зміни сигналів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з постановою серії ЕАА №463563 від 30.06.2018 року, винесеною інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Головань С.О. на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме: 30.06.2018 року о 10 год. 42 хв. в м.Суми по вул. Ковпака водій транспортного засобу «Mercedes-Benz» Е 200 н.з ВМ0090ВІ почав рух на забороняючий в поєднанні червоний і жовтий сигнали світлофору, чим порушив пункт 8.7.3 є Правил дорожнього руху України .

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з того , що ОСОБА_1 почав рух на автомобілі НОМЕР_1 (сірого кольору) на поєднання червоного і жовтого сигналів світлофора, що забороняють рух, перетнув умовну лінію розташування світлофора, межу перехрестя на забороняючий червоний і жовтий сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 є Правил дорожнього руху України, що підтверджено відеозаписом правопорушення, який є належним, допустимим та достатнім доказом, оскільки отриманий з дотриманням закону, містить інформацію щодо предмету доказування. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено законодавством України, яке регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пп 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) сигнали світлофора мають такі значення: поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил проїзду на заборонений сигнал світлофору.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, у відповідності до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис подій, зроблених 30.06.2018 року зі службового відеореєстратора Хіаомі моделі Yi Car DVR та встановлено , що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем НОМЕР_1 (сірого кольору), почав рух на заборонений сигнал світлофора, який має цифрове табло , а саме: на поєднання червоного та жовтого сигналу світлофору, що забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу, чим порушив пп. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так , з відеозапису судом апеляційної інстанції встановлено , що автомобіль позивача почав рух коли на цифровому табло світлофора відображався миготливий червоний сигнал та час - 4 секунди, що залишився до кінця горіння сигналу червоного кольору, який забороняє рух та фактично проїхав дорожній знак «SТОP» , в подальшому виїхав на перехрестя в момент появи жовтого сигналу на світлофорі , який інформує про наступне вмикання зеленого сигналу та фактично закінчив перетин перехрестя в той час коли на світлофорі з'явився сигнал зеленого кольору .

Згідно п. 8.10 Правил дорожнього руху у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком «SТОP», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Суд апеляційної інстанції зазначає , що порушення вимог пп. 8.7.3 «є» ПДР полягає в початку руху на заборонений сигнал світлофора незалежно від створення перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення підтверджено належними та допустимими доказами, а саме відеозаписом , здійсненим зі службового відеореєстратора Хіаомі моделі Yi Car DVR, інформацію про який внесена до оскаржуваної постанови .

Доводи апелянта, що відеореєстратор Хіаомі моделі Yi Car DVR не може бути використаний як належний та допустимий доказ у справі про накладення адміністративного стягнення судом не приймаються, оскільки дані доводи не спростовують наявність вчиненого правопорушення, а матеріали справи містять сертифікати дослідження конструкції відеореєстратора Хіаомі моделі Yi Car DVR.

Позивачем не надано належних доказів з приводу відсутності порушення вимог п.п. 8.7.3.є) ПДР України, натомість , докази, надані відповідачем є достатніми для встановлення обставин справи.

Надаючи правову оцінку доводам позивача з приводу порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зазначає, що з наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що працівником патрульної поліції дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідності у вигляді накладення штрафу, повідомлено про причину зупинки автомобіля, повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зачитано права правопорушнику, ознайомлено з прийнятою постановою тощо.

Крім того , відеозапис не містить зауважень позивача щодо недотримання процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.

Твердження позивача щодо неправильного зазначення місця та часу скоєння правопорушення в постанові, колегія суддів розцінює як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності, оскільки факт вчинення позивачем порушення п.п.8.7.3.є) ПДР України є наявним.

Щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, колегія суддів зауважує на таке.

Законом України від 14 липня 2015 року №596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" ст. 258 КУпАП доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Інструкції поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

З аналізу зазначених норм вбачається відсутність обов`язку поліцейського складати протокол у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів зауважує, що, враховуючи приписи п. 5 Інструкції, а також вчинення заявником адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, дії відповідача щодо винесення виключно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності без складення відповідного протоколу є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Вищезазначена позиція підтверджена правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 12.03.2018 року по справі №751/6165/17.

Щодо доводів позивача з приводу невідповідності складеної відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення формі постанови , визначеної законодавством, суд зазначає.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Суд зазначає, що прийнята у відношенні позивача постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відповідає додатку №5 до Інструкції в частині своєї форми та змісту.

Той факт, що окремі графи постанови заповнені не друкованими, а прописними літерами, на думку суду не можуть слугувати підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, прийнятої із додержанням вимог Закону та в межах повноважень відповідача.

Колегією суддів надано оцінку доводам позивача, запереченням відповідача на адміністративний позов та доводам, зазначеним в апеляційній скарзі позивача, однак з вказаних документів не встановлено наявність у позивача доказів, які б підтверджували відсутність факту вчинення ним адміністративного правопорушення. Відеозапис події відповідачем до суду надано. Об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, на підтвердження відсутності обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху позивачем надано не було.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування судового рішення відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 ,323,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2018 по справі № 592/8149/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд Л.В. Тацій