Справа № 635/6213/18
Суддя: Панас Н. Л.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №635/6213/18
Провадження №2-а/635/149/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.,

при секретарі Крилєвській І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Сича Ігора Олексійовича, адреса місця роботи: м.Харків, вул.Шевченка, 315 "а", третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м.Харків, вул.Шевченка, 315 "а", про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора управління патрульної поліції в Харківській області Сича І.О., яким просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (бланк серії ВР №342120), винесену 13 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. щодо нього; закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 серпня 2018 року він отримав поштою копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №342120 від 13 серпня 2018 року. Відповідно до якої 13 серпня 2018 року приблизно о 10 годині 40 хвилин позивач керуючи транспортним засобом Івеко, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по автошляху М-18. На території сел.Високий Харківського району Харківської області автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції з причин перевірки технічного стану, які в порушення вимог чинного законодавства не представилися та не пред'явили жодного документу, не проінформували його про причину зупинки, а одразу почали огляд його транспортного засобу. При перевірці транспортного засобу виявили, що на задніх дверях відсутня ручка, позивач намагався пояснити інспектору, що на задній двері присутній замок і двері знаходяться в зачиненому стані, але на зазначені доводи інспектор увагу не звернув та склав у відношенні позивача постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за ч.1 ст.121 КУпАП.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду в спрощеному порядку без виклику сторін.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про можливість задоволення адміністративного позову частково з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст.77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, ДСТУ 3649: 2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затверджені наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року № 630.

Відповідно до ст.1 ДСТУ 3649 : 2010 цей стандарт поширюють на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).

Однак, зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.

Нормами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» №3353-ХІІ від 30.06.1993 року передбачено проведення обов'язкового технічного контролю транспортних засобів.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов'язковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють суб'єкти проведення обов'язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

В той же час, в частині другій статті 35 цього Закону визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обов'язковому технічному контролю.

Відповідно до положень цієї статті обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов'язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб'єкт проведення обов'язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.

В положеннях статті 37 Закону України «Про дорожній рух» визначенні підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ВР №342120 дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КУпАП, а саме - порушення водієм правил керування транспортним засобом.

Так, згідно ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, порушення водієм правил керування транспортним засобом полягає в керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Однак, в цьому переліку відсутня така несправність, як відсутність ручки на дверях транспортного засобу, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку.

Із системного аналізу діючого законодавства України про адміністративні правопорушення вбачається, що саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ, є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано доказів того, що відсутність ручки на дверях автомобіля не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, а також, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу.

Крім того, в оскарженій постанові конкретно не зазначено, яким саме вимогам ДСТУ 3649 не відповідає технічний стан автомобіля під керуванням позивача.

Таким чином, відсутність ручки на дверях автомобіля, яким керував позивач, не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч.1 ст.121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, мотивувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: - попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт правопорушення .

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, зазначена в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №342120 не відповідає об'єктивній стороні правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

А тому, за таких обставин, суд доходить до висновку про те, що в частині визнання протиправною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується вимог позивача щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Статтею 284 КпАП України передбачено, що постанова про закриття справи приймається за наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу.

Однак, дані дії повинні здійснюватися судом, як органом загальної юрисдикції, а не як адміністративним судом, в ході провадження по справі за адміністративним позовом.

Тому, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Сича Ігора Олексійовича, адреса місця роботи: м.Харків, вул.Шевченка, 315 "а", третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м.Харків, вул.Шевченка, 315 "а", про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №342120, винесену 13 серпня 2018 року інспектором управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в Харківській області Сич Ігорем Олексійовичем щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Сича Ігора Олексійовича, адреса місця роботи: м.Харків, вул.Шевченка, 315 "а", третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м.Харків, вул.Шевченка, 315 "а", про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в частині закриття провадження по справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя Н.Л. Панас