Справа № 0440/6254/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 серпня 2018 року справа № 0440/6254/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: 49005, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 26; ) про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 21910427, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) перевести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, 49005) на пенсію на умовах, передбачених Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», починаючи з моменту звернення, а саме з 27 лютого 2009 року, для розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати взяти період 60 місяців поряд з 01 листопада 1991 року по 31 жовтня 1996 року, виключити із періоду, за який враховується заробітна плата для розрахунку пенсії період персоніфікованого обліку, та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією за віком за весь час, починаючі з 27 лютого 2009 року, а також компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що позов подано з порушенням вимог закону.

Так, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З документів, долучених до позовної заяви вбачається, що у позивача з відповідачем спірні правовідносини виникли ще у 2009 році, проте, з позовом позивач звертається до суду лише у серпні 2018 року. До матеріалів позовної заяви взагалі не подано письмових доказів щодо звернення позивача до відповідача у 2018 році, таким чином, з письмових доказів не можливо встановити коли ОСОБА_1 дізналася про порушення своїх прав та інтересів.

Суд зазначає, що право на звернення до суду з адміністративним позовом не є абсолютним, та може бути обмеженим певним строком, визначеним процесуальним законом.

Вказана правова позиція також відображена у постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі № 344/10641/17.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 17.08.2018 року, та в своєму позові не просить суд поновити строк звернення до суду.

Слід зазначити, що пенсійні виплати носять щомісячний характер і перерахунок пенсії не може визнаватись одномоментною дією, враховуючи, що позивач кожного місяця усвідомлювала, що вона не отримує визначену пенсію, отже, спірний період позовних вимог може визначатись лише межах шестимісячного строку, той який передує даті звернення до суду, тобто, з 17.02.2018 року, а в позовних вимогах визначено період саме з 27.02.2009 року, тому, судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 подана поза межами строку звернення до суду.

Отже, звертаючись з даним позовом до суду лише у серпні 2018 року, з матеріалів, поданих до позовної заяви вбачається, що позивачем пропущено встановлений законом шестимісячний строк звернення до суду, тому, суд вважає за необхідне запропонувати позивачу надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, та письмові докази на підтвердження встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 172, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: 49005, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 26; ) про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та письмових доказів, з яких суд має встановити, чи в межах строку звернення до адміністративного суду подано позовну заяву.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.П. Павловський