Справа № 1740/2476/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2018 року

м. Рівне

№1740/2476/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колос" про стягнення боргу по пільгових пенсіях,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колос", про стягнення боргу по пільгових пенсіях.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.161 КАС України, суб’єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов’язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Разом з тим, всупереч вимогам вказаної норми позивач направив відповідачу копію позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом без повідомленням про вручення, що підтверджується доданою позивачем до позову копією фіскального чеку відділення поштового зв'язку від 27.09.2018

За правилами ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.5 ст.161 КАС України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, зокрема, про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Так, до позовної заяви позивачем було додано клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилається на частину 2 статті 72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення", відповідно до якої кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. При цьому, позивач вказує, що згідно з частиною 2 статті 72 вказаного Закону, забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Тобто, державні асигнування спрямовуються лише на виплату пенсій. Також, позивач вказує, що комісією з припинення Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області було прийнято рішення не виділяти кошти на сплату судового збору за подання до суду позовів щодо стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з підприємств, що не здійснюють господарської діяльності, зокрема з відповідача за даним позовом. Разом з тим, позивач вказує, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суду, до підсудності якого вона віднесена законодавством України. З наведених підстав позивач просить звільнити його від сплати судового збору.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено в Законі України “Про судовий збір” від 08.07.2011 №3674-VI (далі – Закон №3674).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №3674, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону №3674, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведених норм слідує, що підставою для звільнення від сплати судового збору, зокрема, є майновий стан сторони, визначення якого є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.

При цьому, клопотання про звільнення від сплати судового збору може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.1 ст.77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, позивачем не було додано до позову жодних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає (перешкоджав) йому сплатити судовий збір за подання даного позову до суду.

Одночасно, суд зазначає, що відповідно до статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Таким чином, обставини, пов'язані з фінансуванням позивача за рахунок коштів Пенсійного фонду та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, а також не здійснення відповідачем за вказаним позовом господарської діяльності, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судових витрат з неналежних підстав або з підстав, що не підтвердженні доказами, поставить позивача у привілейоване становище перед іншими учасниками судового процесу, що, на переконання суду, з урахуванням приписів статті 129 Конституції України є неприпустимим.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судових витрат.

Із змісту позовних вимог слідує, що предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсії в сумі 8484,09грн.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №3674, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року установлено в розмірі 1762грн.

Частиною 2 статті 4 Закону №3674 встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання позову до адміністративного суду.

Так, за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, встановлена ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що 1,5 відсотка ціни позову становить менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8484,09грн. * 1,5% = 127,26грн.), за подання даного позову до суду позивачу належало сплати судовий збір в розмірі 1762грн.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує в позовній заяві, що протягом липня - вересня 2018 року здійснив виплату пенсій громадянам, які перед виходом на пенсію працювали у відповідача, на загальну суму 8484,09грн.

Разом з тим, всупереч вимогам ч.4 ст.161 КАС України на підтвердження вказаних обставин позивачем не було додано до позову жодних доказів понесення фактичних витрат.

За наведених обставин слід запропонувати позивачу протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали усунути вказані вище недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів направлення відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви та доданих до неї документів;

- документа про сплату судового збору в розмірі 1762грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- докази дійсного понесення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у невідшкодованій сумі.

Керуючись статтею 169 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колос" про стягнення боргу по пільгових пенсіях залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Комшелюк Т.О.