Справа № 826/1914/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 жовтня 2018 року № 826/1914/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у м. Києві
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

позивач - ОСОБА_2 (паспорт оглянуто у судовому засіданні),

представник позивача - ОСОБА_3 (ордер від 19.01.2017 серії КВ № 256593),

представник відповідача - Кухаревська Надія Осипівна (довіреність від 20.12.2016 № 7144/125/01/13-2016),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві №10 від 13.01.2017 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення із займаної посади;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері моралі управління боротьби із злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем було формально та поверхово проведено службове розслідування, як результат - складено необґрунтований висновок, а також необґрунтовано застосовано до позивача захід дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, а також наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не містить інформації, який саме дисциплінарний проступок ним вчинено.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про забезпечення позову. При відкритті провадження у справі, судом ухвалено вирішити вказане клопотання у судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача не підтримав клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, у зв'язку з чим вказане клопотання судом залишено без розгляду.

Відповідач через канцелярію суду подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що дії посадових осіб відповідача пов'язаних з підготовкою та виданням наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, були вчиненні з неухильним дотриманням вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити з викладених в ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив.

Суд, заслухавши думку представників сторін, на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Під час розгляду справи у порядку письмового провадження судом встановлено наступне.

На виконання доручення Головного управління Національної поліції у м. Києві (надалі ГУ НП у м. Києві) від 16.12.2016 №706/125/01/12-2016, з метою вивчення ефективності оперативно-службової діяльності, у період з 19.12.2016 по 22.12.2016 проведено інспектування управління боротьби із злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у м. Києві (надалі - УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві) (а.с. 37).

Відповідно до статистичних відомостей, упродовж 11 місяців 2016 року відділом протидії торгівлі людьми виявлено та зареєстровано 184 (2015 рік - 250) кримінальних правопорушень, що на 35 % менше ніж в минулому році.

При цьому на 43% зменшилася кількість виявлених та задокументованих злочинів на пріоритетних напрямках оперативної служби:

- розповсюдження порнографії (ст. 301 КК України) - в 7 разів (9 проти 68 у 2015 році);

- сутенерство (ст. 303 КК України) - майже в 2 рази (27 проти 43);

- підробка та використання підроблених документів (ст.358 КК України) - в 2 рази (27 проти 67).

Незважаючи на те, що на 60% (21 проти 8) збільшилася кількість зареєстрованих фактів торгівлі людьми (ст. 149 КК України), лише 3 особам або за 14% кримінальних проваджень повідомлено про підозру.

До суду в 2016 році направлено всього 1 таке провадження, при 100% направленні до суду обвинувальних актів за справами у минулому році.

По кримінальних провадженнях, які знаходяться у супроводженні УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві лише по 44% особам повідомлено про підозру, тоді як в минулому році питома вага складала 78%.

У ході інспектування основними причинами виявлених недоліків по окремим лініями оперативно-службової діяльності УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві є порушення обліково-реєстраційної дисципліни, порушення строків виконання доручень слідчих, вимог технічного захисту інформації, стану службової підготовки, стану дисципліни та законності, особиста недисциплінованість деяких працівників та відсутністю контролю за службовою діяльністю підлеглих з боку керівництва управління.

Зазначені факти стали відомі з доповідної записки начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП у м. Києві полковника поліції Карагодіна О.В. від 26.12.2016 № 7245/125/01/12-2016 (а.с. 38-47)

Вказані обставини, за фактом порушення обліково-реєстраційної дисципліни, порушення строків виконання доручень слідчого, вимог технічного захисту інформації, стану службової підготовки, стану дисципліни та законності серед деяких працівників УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві стали підставою для призначення службового розслідування.

Наказом ГУ НП у м. Києві від 30.12.2016 № 1178 на підставі доповідної записки від 26.12.2016 начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування полковника поліції Карадогіна О.В. та відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" призначено службове розслідування по факту порушень обліково-реєстраційної дисципліни, порушення строків виконання доручень слідчих, вимог технічного захисту інформації, стану службової підготовки, стану дисципліни та законності серед деяких працівників УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві та відсутність контролю за службовою діяльністю підлеглих з боку керівництва (а.с. 71-72).

Встановлено, що оперуповноважений капітан ОСОБА_2 у 2016 року не розкрив жодного кримінального правопорушення, передбаченого статтями 149, 301, 358 Кримінального кодексу України, що свідчить про його недостатню фахову кваліфікацію та неналежний професійний рівень. Крім цього, в провадженні ОСОБА_1 перебуває ОРС минулих років, робота по яких не проводиться, матеріали, що вказують на рух кримінального провадження, стан розслідування або розгляду справи в суді відсутні (а.с. 58).

За результатами проведення службового розслідування наказом ГУ НП у м. Києві від 13.01.2016 № 10 у вчиненні дисциплінарного проступку, який виразився в неналежному здійсненні оперативно-службової діяльності у сфері суспільної моралі, в наслідок порушення вимог абзацу першого частини першої статті 7 розділу ІІ Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Положення про УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві, затверджений наказом ГУ НП у м. Києві від 12.07.2016 № 598, старшого оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері моралі управління боротьби зі злочинами, пов'язані з торгівлею людьми капітана поліції ОСОБА_1 звільнено із займаної посади.

У подальшому, наказом ГУ НП у м. Києві від 10.02.2017 року № 121о/с "Щодо особового складу" у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України ОСОБА_1 звільнено із посади на підставі частини першої статті 65 Закону України "Про Національну поліцію".

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію".

Пунктом 4 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

На момент прийняття оскаржуваного наказу Дисциплінарного статуту Національної поліції України не затверджено, відтак, суд, керуючись аналогією закону, вважає за можливе застосувати Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут ОВС), затверджений Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, який визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до абзацу 1 статті 5 Дисциплінарного статуту ОВС за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

У абзаці 2 статті 5 Дисциплінарного статуту ОВС зазначено, що особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту ОВС дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

У статті 1 Дисциплінарного статуту ОВС зазначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до абзацу 1 статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII) поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із частинами другою-четвертою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов'язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред'явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов'язки, пов'язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з абзацем 7 статті 13 Дисциплінарного статуту ОВС такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з підпунктом 2.2.1 пункту 2.2 вказаної Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі невиконання або неналежного виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю

Підпунктами 6.3.5., 6.3.6 пункту 6.3 Інструкції №230, передбачено права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування: за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Оцінюючи висновки службового розслідування та прийняті на їх основі накази, якими позивача звільнено з посади, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість з наступних підстав.

У статті 14 Дисциплінарного статуту ОВС зазначено, зокрема, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його тяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статут ОВС на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Слід зазначити, що відповідно до довідки про результати роботи за 11 місяців 2016 року позивачем: виявлено/внесено до ЄРДР - 3, повідомлено про підозру - 7, направлено до суду - 2, складено 9 адміністративних протоколів.

Крім того, відповідачем не надано, витребувані ухвалою від 07.02.2017 року, копії послужного списку позивача; атестаційний лист за результатами атестації позивача при призначенні на займану посаду. Отже, в матеріалах справи відсутня інформація щодо послужного списку позивача, а також відсутні відомості про наявність дисциплінарних стягнень.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідач у своїх запереченнях зазначив, що у ході проведення службового розслідування встановлено, що 19.12.2016 о 06:45 годин в УБЗПТЛ ГУ НП у м. Києві введено сигнал оповіщення "Навчальна тривога". 19.12.2016 року о 08:15 годин до управління прибули лише 17 працівників, що становить 65 % і є не достатнім для виконання поставлених завдань (в той час коли по штату 49, не комплект 11, на чергуванні у добовому наряді - 1, лікарняний - 6, відпустка - 2, на навчанні - 2), тобто вчасно не прибуло - 9 працівників, серед яких і позивач. Однак, з копії висновку службового розслідування вбачається, що вчасно не прибули 9 осіб, в переліку прізвищ яких позивач не значиться.

Відповідно до Дисциплінарного статуту ОВС на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, пониження в спеціальному званні на один ступінь.

Аналізуючи законодавство щодо порядку притягнення службовців до відповідальності за дисциплінарні проступки суд дійшов висновку, що дисциплінарне провадження передбачає порушення дисциплінарної справи, розслідування обставин проступку, розгляд справи посадовою особою, прийняття рішення за наслідками розгляду.

Зокрема, висновок службового розслідування повинен містити привід для призначення службового розслідування, суть встановленого порушення та його наслідки, чим підтверджується чи виключається вина працівника, обставини, що пом'якшують і посилюють його відповідальність, причини та умови, що сприяли порушенню, прийняті або запропоновані заходи по їх усуненню, пропозиції про застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення або міри громадського впливу, направлення матеріалів в слідчі органи або про припинення службового розслідування.

З висновку службового розслідування щодо позивача вбачається, що в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваного наказу, відповідачем не проведено об'єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення з посади, що за даних обставин є надмірним та передчасним.

Відповідачем, при звільненні позивача з посади, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу, не було в повній мірі враховано сукупність обставин за яких вчинено дисциплінарний проступок, невірно встановлено розмір заподіяної шкоди, не врахована попередня поведінка позивача.

Таким чином, суд вважає, що наявні у матеріалах справи докази та обставини справи не дають підстав кваліфікувати виявлені одиничні порушення як грубе порушення дисципліни чи посадових інструкцій, достатніх для застосування такого виду стягнення як звільнення з посади.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені відповідачем не дають підстав вважати що службове розслідування проведено всебічно і повно, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві № 10 від 13.01.2017 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення із займаної посади та поновлення на посаді підлягають задоволенню.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 13.01.2017 № 10 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення із займаної посади.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері моралі управління боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у м. Києві.

4. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами у сфері моралі управління боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов