Справа № 350/1662/18
Суддя: Максимів І. В.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/1662/18
Провадження № 2-а/350/63/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

з участю секретаря Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У своєму адміністративному позові позивач просить скасувати постанову серії НК № 899131 в справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським СРПП Рожнятівського ВП Максимовичем Р.М. 14 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що оскаржуваною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень за нібито скоєне ним правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП з тих підстав, що 14 травня 2018 року о 04 год. 15 хв. в смт. Перегінське по вул. Сагайдачного Рожнятівського району він керував автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1, та не пред'явив для перевірки посвідчення водія. Вважає, що порушення, яке вказане в постанові і за яке його притягнуто до відповідальності не відповідає дійсності, оскільки зазначеного дня вищевказаниим автомобілем не керував, перебував в салоні даного автомобіля, однак в якості пасажира та сидів з правого боку від водія. Крім цього автомобіль був припаркований на узбіччі, тому працівники поліції нікого не зупиняли, а під'їхали до припаркованого автомобіля та пред'явили до нього претензії з приводу того, що він нібито знаходиться у стані алкогольного сп'яніння. В його присутності працівник патрульної поліції постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не виносив та відповідно йому не вручав. Про оскаржувану постанову він дізнався коли отримав повідомлення відділу ДВС Рожнятівського району про стягнення з нього штрафу. Позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій інспектора патрульної поліції на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки всупереч вимог ст. 245 КУпАП, якою передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, інспектор знехтував вказаними вимогами закону, виніс у його відсутності оскаржувану постанову, позбавивши його можливості скористатися своїм правом на захист.

Такі обставини змушують його звертатись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову.

Представник відповідача Рожнятівського ВП в судове засідання не з'явивився, про день та час розгляду справи повідомляся завчасно у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його участі не подавав.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З копії постанови серії НК № 899131 від 14 травня 2018 року, складеною поліцейським СРПП Рожнятівського ВП Максимовичем Р.М. вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень у зв'язку з відсутністю посвідчення водія (а.с.3).

Статтею 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.п. а), п. 2.1 ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Будь-які докази, які б спростовували твердження позивача у матеріалах справи відсутні.

Відповідачем не надано заперечень проти позову і не доведено правомірність притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 зокрема не представлено будь-яких доказів про те, що саме ОСОБА_1 14 травня 2018 року о 04 год. 15 хв. керував транспортним засобом та не пред'явив необхідні для перевірки документи.

Факт здійснення позивачем вказаного правопорушення, будь-якими об'єктивними доказами не підтверджено.

З урахуванням того, що представник відповідача в судове засідання не з'явився та не виконав належним чином покладений на нього обов'язок доказування правомірності свого рішення, не надав доказів вини позивача у порушенні ним Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки на оскаржуваній постанові відсутній підпис правопорушника, не зазначенні свідки правопорушення, що свідчить про підставність посилань позивача на те, що у його присутності постанова не виносилася, і він дізнався про її існування тільки коли отримав повідомлення з відділу ДВС про стягнення з нього штрафу, тому суд вважає за необхідне поновити позивачеві строк для звернення з адміністративним позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з даним позовом.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК 899131 від 14 травня 2018 року, винесену поліцейським СРПП Рожнятівського ВП Максимовичем Р.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень та закрити провадження по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час її проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст рішення складено 03 жовтня 2018 року.

Суддя Максимів І.В.