Справа № 1240/2374/18
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2374/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_2А.) з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської Луганської області (далі відповідач, УПСЗН Лисичанської МР), у якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, а також надбавки за догляд за період з 01.05.2014 по 06.08.2018;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, а також надбавку за догляд за період з 01.08.2014 по 06.08.2018 в розмірі, розрахованому виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент здійснення виплати з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою та особою з інвалідністю з дитинства. Позивач має право на виплату державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства у відповідності до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю». З травня 2014 року по сьогоднішній день позивач не отримував належну йому за законом державну соціальну допомогу через те, що проживав на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (м. Молодогвардійськ). Лише у червні 2018 року позивач отримав можливість переїхати на підконтрольну українській владі територію, у м. Лисичанськ. Після цього відразу звернувся до органів соціального захисту для оформлення статусу внутрішньо переміщеної особи та виплатою належної за законом допомоги особам з інвалідністю з дитинства. 18 червня 2018 року позивач отримав довідку ВПО, в той же день звернувся до відповідача для виплати належної йому державної допомоги. Однак відповідач відмовив у виплаті допомоги за минулий період (з травня 2014 року по сьогоднішній день), посилаючись на відсутність відповідного нормативного акту (окремого порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України). На думку позивача, з такою позицією органу соціального захисту погодитися не можна, адже вона є незаконною та суттєво звужує належне за законом право на соціальне забезпечення. Враховуючи викладене позивач звернувся до суду із позовом.

Ухвалою суду від 09 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк.спр. 1-2).

Ухвалою суду від 06 вересня 2018 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр. 57-58).

28.08.2018 за вх. № 20532/2018 відповідачем подано відзив на адміністративний позов (арк. спр. 40-42), у якому заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 509, був взятий на облік в управлінні праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради ОСОБА_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, довідка від 18.06.2018 № НОМЕР_1. 18.06.2018 ОСОБА_3 звернувся за призначенням державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства.

На запит відповідача від 19.06.2018 № 36 до ДП «Інформаційно-обчислювальний центр» Міністерства соціальної політики України 02.07.2018 було отримано інформацію, що ОСОБА_2 станом на 01.06.2018 на обліку не перебуває. В розмові з братом позивача, було з'ясовано, що допомогу отримувала мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення виконавчого комітету Молодогвардійської міської ради від 22.04.2004 № 59 «Про призначення піклувальника над інвалідом І групи ОСОБА_3, 1965 р.н.». Запит до інформаційно-обчислювального центру щодо отримання електронної справи ОСОБА_4 направлено 04.07.2018 № 39. За матеріалами електронної особової справи отримувача державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства І групи, отриманої з ДП «Інформаційно-обчислюваний центр Міністерства соціальної політики України», вбачається, що остання виплата допомоги була здійснена ОСОБА_4 в липні 2014 року, серед утриманців зазначений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

За рішенням міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 16.07.2018 на підставі заяви та доданих до неї роздруківки розпорядження по особовому рахунку ОСОБА_3 копій довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.06.2018 № НОМЕР_1, довідки до акта огляду МСЕК від 22.07.2011 серії 10ААА № 757582, паспорта ЕК 622664, виданого Молодогвардійським МВМ УМВС України в Луганській області, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 11.07.2018 № 2030 Позивачу призначена державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та надбавка на догляд з місяця звернення, тобто з червня 2018 року.

З огляду на наведене, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Згідно із частиною девятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, є особою з інвалідністю І групи з дитинства, яка потребує постійного стороннього догляду, має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується копією паспорту громадянина України (арк. спр. 7-9), копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (арк. спр. 10), копією довідки від 18.06.2018 № 0 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 11), копією довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 757582 (арк. спр. 12-13), копією висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 64 (арк. спр. 14).

Рішенням виконавчого комітету Молодогвардійської міської ради від 22.04.2004 № 59 призначено ОСОБА_4 піклувальником на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 (арк. спр. 49).

18.06.2018 позивач звернувся до УПСЗН Лисичанської міської ради із заявою про призначення соціальної допомоги як особі з інвалідністю з дитинства І групи підгрупи А з надбавкою на догляд (арк. спр. 46-47).

19.06.2018 за № 36 відповідач направив лист до ДП «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» на запит електронної особової справи ОСОБА_1 (арк. спр. 48).

Відповідно до відповіді на вищезазначений запит ДП «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» надало лист-відповідь від 26.06.2018 № 013-155362/п ОСОБА_2 станом на 01.06.2018 на обліку не перебуває (арк. спр. 53).

04.07.2018 за № 39 УПСЗН Лисичанської МР направив лист до ДП «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» на запит електронної особової справи ОСОБА_4 (арк. спр. 50).

Відповідно до відповіді на вищезазначений запит ДП «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» надало лист-відповідь від 06.07.2018 № 013-155739/п ОСОБА_4 перебуває на обліку як отримувач допомоги інвалідам (арк. спр. 54).

Відповідно до витягу з протоколу № 100-1 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 16.07.2018 вирішено призначити державну соціальну допомогу ОСОБА_1, як особі з інвалідністю з дитинства, надбавку на догляд (арк. спр. 51).

Відповідно до листа управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради від 05.10.2018 № 10803 державна соціальна допомога ОСОБА_1 за період з вересня 2014 року по травень 2018 року не нараховувалась, бо отримувачем допомоги на той час була його мати ОСОБА_4 (арк. спр. 72).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», яка набрала чинності з 08 жовтня 2014 року, затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, пунктами 1 та 2 якого передбачено:

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка) є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», яка набрала чинності з 26 листопада 2014 року (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

Зазначені виплати, що призначені або продовжені відповідним особам до набрання чинності цією постановою, здійснюються за фактичним місцем їх проживання (перебування) у разі видачі їм до 31 грудня 2014 року такої довідки.

08 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж одного разу на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики. Якщо в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб є інформація щодо проходження особою фізичної ідентифікації в публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», чергова перевірка у відповідному періоді не проводиться. […].

Відповідно до п. 15 Постанови КМУ № 365 від 25.04.2018 орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам призначено призначено виплату державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, надбавку на догляд ОСОБА_1 з серпня 2018 року.

Порядок надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам, затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства фінансів України від 30.04.2002 №226/293/169 (далі - Порядок), розроблений відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" і визначає умови призначення та порядок надання і виплати: державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам віком до 18 років; надбавок на догляд за інвалідами з дитинства та дітьми-інвалідами віком до 18 років; допомоги на поховання інваліда з дитинства або дитини-інваліда віком до 18 років.

Відповідно до п.1.2. Порядку державна соціальна допомога призначається і виплачується громадянам України, які постійно проживають на території України; іноземним громадянам та особам без громадянства, які переселилися з інших держав на постійне проживання в Україну, та особам, які набули статусу біженців.

Державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам призначається структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім міст Києва та Севастополя) рад (далі - місцеві органи з питань соціального захисту населення).

Згідно з п. 2.1. Порядку право на державну соціальну допомогу мають інваліди з дитинства та діти-інваліди віком до 18 років.

Пунктом 2.3. Порядку встановлено, що органи медико-соціальної експертизи та заклади охорони здоров'я у триденний строк зобов'язані надіслати виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі - виписка з акта огляду МСЕК) інваліда з дитинства або медичний висновок про дитину-інваліда віком до 18 років (далі - медичний висновок про дитину-інваліда) до місцевого органу з питань соціального захисту населення за місцем проживання інваліда з дитинства або законного представника дитини-інваліда.

Відповідно до абзацу 2 п.2.3 Порядку, а також, згідно з ч.2 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 16.11.2000 № 2109-III (далі - Закон України № 2109-III) не пізніше 10 днів після надходження зазначених документів місцевий орган з питань соціального захисту населення зобов'язаний направити письмове повідомлення інваліду з дитинства, законному представнику дитини-інваліда про право на державну соціальну допомогу, умови, розмір і порядок її призначення.

Статтею 1 Закону № 2109 визначено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років.

Відповідно до приписів статті 1 Закону № 2109 центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сімї та дітей, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.

Причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз'ясненням особам з інвалідністю з дитинства їх права на державну соціальну допомогу.

Приписами статті 2 Закону № 2109 встановлено розмір державної соціальної допомоги, зокрема розмір державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства I групи становить 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Окрім того, згідно статті 3 Закону № 2109 особам з інвалідністю з дитинства I групи встановлюється надбавка на догляд за ними в розмірі: особам з інвалідністю з дитинства, віднесеним до підгрупи А I групи, - 75 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особам з інвалідністю з дитинства, віднесеним до підгрупи Б I групи, - 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до Закону № 2109 заява про призначення державної соціальної допомоги подається особою з інвалідністю з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання. До заяви про призначення державної соціальної допомоги повинні бути додані документи про вік і місце проживання особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю, документи про місце проживання батьків, усиновителів, опікуна або піклувальника, який подав заяву, а також довідка медико-соціальної експертизи або медичний висновок, видані у встановленому порядку.

Крім того, відповідно до статті 9 Закону № 2109 державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства або на дітей з інвалідністю віком до 18 років призначається місцевою державною адміністрацією. Заява про призначення державної соціальної допомоги розглядається місцевою державною адміністрацією не пізніше 10 днів після надходження заяви з усіма необхідними документами. Державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням.

Згідно із копією рішення виконавчого комітету Молодогвардійської міської ради від 22.04.2004 № 59 ОСОБА_4 призначено піклувальником на ОСОБА_1. Суду не надано доказів про його скасування або визнання нечинним.

Так, ОСОБА_4 перебуває на обліку Міністерства соціальної політики як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на підопічного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується роздруківкою розпорядження по особовому рахунку ОСОБА_4 з електронної справи, надісланої від державного підприємства «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» (арк. спр. 52).

Таким чином, відповідачем у відповідності до вимог статті 9 Закону № 2109 призначено позивачу державну соціальну допомогу з дня звернення позивача за її призначенням, а раніше отримувачем зазначеної допомоги була ОСОБА_4, тобто відсутні підстави для нарахування та виплати безпосередньо позивачу державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та надбавки за догляд за період з 01.05.2014 по 06.08.2018, право на отримання якої належить ОСОБА_4

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки позивач не перебував на обліку в Міністерства соціальної політики України до серпня 2018 року, як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, а отримувач таких виплат за спірний період була його піклувальник (мати ОСОБА_4), суд дійшов висновку, що, зважаючи на вимоги статті 9 Закону № 2109, позивачу правомірно призначено допомогу з дня звернення, та не нараховано заборгованість з серпня 2014 року по серпень 2018 року.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно зі статтею 5 Закону України Про судовий збір, розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_5