Справа № 265/4904/18
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/4904/18
Провадження №2-а/265/193/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Хайтулової Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Буценко А.В. про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до Управління патрульної поліції м.Маріполь Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення

1. Обґрунтування позову:

Постановою інспектора роти №1 батальйону УПП в Донецькій області ДПП Буценко А.В. від 29.05.2018 Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. за те, що 29.05.2018 року о 11 год. 27 хв. в Донецькій області АД-М-14 Одесса-Маріуполь-Новоазовськ водій, керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху при закінченні маневру, чим порушив п.9.2.6. ПДР України.

З цього приводу Позивач бажав, зокрема зазначити наступне, що 29.05.2018 року керуючи власним транспортним засобом, він переконався, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухались позаду в супутньому напрямку не розпочав обгін та їм не створюється перешкода: водій легкового автомобіля з розпізнавальними знаками патрульної поліції не подав сигналу про намір перестроювання ліворуч; смуга зустрічного руху, на яку мав намір виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; після обгону він зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, який обганяє, повернутися на займану смугу, почав здійснювати обгін.

З дотриманням вимог п.п.9.2, 14.2 ПДР України Позивач виконав обгін транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку (автомобіль з розпізнавальними знаками патрульної поліції).

Позивач стверджував, що виконав всі необхідні вимоги ПДР України під час виконання обгону транспортного засобу і відповідний покажчик повороту вмикав, але поліцейський наполягав на своєму, а згодом виніс спірну постанову.

По приїзду до міста Маріуполя, Позивач звернувся до спеціалістів станції технічного обслуговування ТОВ «Автоцентр-Маріуполь» із проханням провести технічний огляд свого транспортного засобу. Після проведення технічного огляду автомобіля з'ясувалось, що вийшла з ладу автолампа повороту правого заднього ліхтаря. Була здійснена заміна автолампи, про що свідчить замовлення-наряд №17174 від 29.05.2018 року.

Позивач вказував, що покажчик повороту він вмикав, і був впевнений, що він працює, а постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об'єктивного з'ясування працівником поліції обставин справи, при відсутності достатніх доказів винуватості в адміністративному правопорушенні.

Посилаючись, зокрема на ст.ст.19, 55, 62 Конституції України, ч.1 ст.9, 33, ч.2 ст.122, ст.ст.251, 277 - 280, 287, 283, 288, 292 КУпАП, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №882220, винесена 29.05.2018 року поліцейським роти №1 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Буценко Андрієм Вікторовичем.

2. Відзив на позов:

Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції подало до суду відзив, у якому зокрема зазначило, що позовні вимоги Позивача є незаконними, безпідставними та необгрунтованими, оскільки останній не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві.

Так, під час патрулювання траси М-14 29.05.2018 поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Буценко А.В. було помічено транспортний засіб Мazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухаючись по трасі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ на 616 км. під час обгону не подав сигнал світловим покажчиком відповідного напрямку при перестроюванні на смугу попутного напрямку, чим порушив п.9.2.6 ПДР України.

Вказані обставини правопорушення зафіксовані на відео реєстратор встановлений в службовому автомобілі поліції. У файлі 29.05.2018 Буценко 122 ч.2 БР 882220 на 00 хв. 03 сек. від початку відеозапису вбачається автомобіль Позивача, який здійснює обгін автомобіля поліції по зустрічній полосі для руху, та при перестроюванні не вмикає сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. На підставі чого автомобіль було зупинено відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

На вимогу правопорушника йому було продемонстровано наявний відеозапис, де автомобіль яким він керує під час перестроювання не ввімкнув світловий покажчик відповідного напрямку при перестроюванні в іншу полосу попутного напрямку.

За результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 284 КУпАП, до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн. шляхом винесення постанови.

Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції Донецької області діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.9.2. ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Щодо скасування постанови через технічний стан автомобіля, то вважали, що твердження Позивача не відображає дійсних обставин справи, оскільки з відео, яке наявне на диску, а саме у файлі 29.05.2018 Буценко 122 ч.2 БР 882220 з 00 хв. 43 сек. від початку відеозапису вбачається автомобіль Позивача, який на вимогу поліції про зупинку, вмикає світловий покажчик відповідного напрямку, а саме правий, який знаходиться в справжньому стані.

Таким чином вважали, що пояснення Позивача стосовно несправності світлового покажчика повороту є такими, що не відповідають дійсності та надані з метою викривлення обставин справи та уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, та не можуть бути прийняті судом. Разом з тим, наданий Позивачем документ, в якості доказу, про заміну лампи слід поставити під сумнів в його допустимості та належності.

Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте жодного допустимого доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надав.

Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

3. Розгляд справи по суті:

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції в судове засідання також не з'явився, у відзиві на позов, просив розглянути справу за його відсутності.

Ухвалою суду від 13.09.2018 року відповідно до ст.48 КАС України, в якості другого відповідача було залучено поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Буценко А.В. (надалі - поліцейський Буценко А.В.).

Відзив на позов поліцейський Буценко А.В. до суду не подав та в судове не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, ч.3 цієї статті передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що поліцейський Буценко А.В. в судове засідання не з'явився без повідомлення причин своєї неявки, тобто не з'явився в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.9 ст.205 КА України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що неявка в судове засідання представника Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції та поліцейського Буценко А.В., які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки учасники справи на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

4. Фактичні обставини та оцінка суду:

Судом встановлено, відповідно до постанови БР №882220 від 29.05.2018 року, складеної поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Буценко А.В., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., оскільки він, 29.05.2018 року о 11 год. 27 хв. в Донецькій області АД-М-14 Одесса-Маріуполь-Новоазовськ 614 км., керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху при закінченні маневру, чим порушив п.9.2.6. ПДР України.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за порушення правил обгону, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п.п. а), б) п.2.3 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (надалі - ПДР), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зокрема зобов'язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, а також стежити за технічним станом транспортного засобу.

Підпункт б) п.9.2. ПДР передбачає, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Таким чином, зі змісту п.п. 2.3., 9.2. ПДР вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.122 КУпАП передбачає наявність умисної форми вини.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно замовлення-наряду №17174 від 29.05.2018 року, ТОВ «Автоцентр-Маріуполь» 29.05.2018 року були виконані роботи з заміни автолампи повороту правого заднього ліхтаря на автомобілі Мazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Належних та допустимих доказів того, що 29.05.2018 року технічний стан автомобіля Мazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 не вимагав заміни автолампи повороту правого заднього ліхтаря, суду не надано.

Крім того, згідно з п.31.5 ПДР, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, зокрема кількість зовнішніх світлових приладів не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд вважає, що поліцейським Буценко А.В. не надано переконливих доказів того, що в діях ОСОБА_1 був наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема наявна умисна форма вини.

При цьому, суд вважає копію замовлення-наряду №17174 від 29.05.2018 року допустимим доказом, оскільки суду в силу ч.2 ст.77 КАС України, не надано будь - яких відомостей про те, що підтверджені цим нарядом обставини не відповідають дійсності.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №882220, винесену 29.05.2018 року поліцейським роти №1 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Буценко А.В. є необґрунтованим та задоволенню не підлягають.

Проте, позовні вимоги в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №882220 від 29.05.2018 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, пункт 7 ч.1 ст.1 КАС України передбачає, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, передбачені зокрема ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частина 1 ст.246 КУпАП передбачає, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. А відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених ч.2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина 1 ст.283 КУпАП передбачає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, аналіз вищевказаних положень законодавства дає суду підстави зробити висновок, що працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання та який в силу закону має відповідні повноваження є окремим суб'єктом владних повноважень під час розгляду справ про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП і відповідно накладання адміністративного стягнення за нього.

При цьому, на думку суду, орган Національної поліції, зокрема Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції, як державний орган, в розумінні ст.ст.222, 246, 252, 258, 283 КУпАП не є безпосередньо тим суб'єктом владних повноважень, який приймає рішення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Доказів того, що саме рішенням, дією чи бездіяльністю Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції, як суб'єкта владних повноважень, при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, були порушені права, свободи або інтереси ОСОБА_1, суду не надано.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги саме до Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції, а не до уповноважених посадових осіб є необгрунтованим та задоволенню не підлягають.

Частина 1 ст.90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пункт 1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122 ч.2, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 72, 73, 77, 90, 242 - 246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Буценко А.В. про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задовольнити частково.

2. Постанову серії БР №882220 від 29.05.2018 року, винесену поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Буценко А.В., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

4. Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний текст цього рішення складено 08.10.2018 року.

Суддя А.В. Щербіна