Справа № 810/3928/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року № 810/3928/18

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І.,

за участі:

секретаря судового засідання Приходько Н.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - не з`явився,

третя особа- не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, третя особа - Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, третя особа - Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, у якому просить визнати протиправною відмову виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 03.05.2018 року №05-02/311 у видачі довідки про підтвердження постійного місця проживання відповідача та зобов'язати виконавчий комітет Славутицької міської ради Київської області видати довідку відповідного зразка про підтвердження постійного місця проживання та направити до Київської обласної державної адміністрації подання на видачу посвідчення, постраждалої особи внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії-4.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у видачі довідки встановленого зразка (додаток 7) та направленні подання до Київської обласної державної адміністрації щодо видачі посвідчення особи, яка постійно проживає або постійно працює чи постійно навчається на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії-4, з мотивів недостатності періоду проживання у такій зоні, та відсутності підстав для видачі посвідчення.

Позивач зазначив, що з 06.09.1988 року по теперішній час проживає у м. Славутичі Київської області, що підтверджується наявними документами. Одночасно, враховуючи документальне підтвердження факту проживання на території посиленого радіоекологічного контролю, ОСОБА_1 вказала, що має законне право на отримання вказаного посвідчення, тому вважає відмову відповідача, оформлену листом від 03.05.2018 №05-02-311, - безпідставною.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, правом, наданим йому статтею 162 КАС України не скористався, жодної заяви по суті справи не надав.

На адресу суду 20.08.2018 надійшли письмові пояснення Славутицької міської ради Київської області, у яких зазначено, що позов є необґрунтованим. Третя особа стверджує, що довідка встановленого зразка, за отриманням якої звернувся позивач, видається на підставі документів, які у безумовному порядку засвідчують постійне місце проживання або роботи особи на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років станом на 01.01.1993. При цьому, як убачається із наданих заявником документів, а саме довідки КП ЖКЦ від 18.05.2010 №999, період її проживання у м. Славутичі становить менше чотирьох років. Також зазначила, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VII, виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме виключено зону радіоактивно забруднених категорій. Таким чином, правові підстави для видачі позивачу довідки та направлення подання, відсутні.

Ухвалою суду від 02.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

У судове засідання, призначене на 02.10.2018 прибув позивач та підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, адміністративний позов просив задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився, надав до суду клопотання, у якому просив розглядати справу без його участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що встановлюється з паспорту громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 12.12.1995 Славутицьким МВГУ МВД України у Київській області (а.с. 10-11).

Як убачається з позовної заяви, на підставі рішення Славутицької міської ради народних депутатів від 03.08.1988 №108, чоловіку позивача (ОСОБА_2) було надано у користування службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

У зв`язку із вищезазначеним, виконавчим комітетом Славутицької міської ради народних депутатів громадянину ОСОБА_2 видано ордер від 18.08.1988 на службове жиле приміщення (а.с. 17).

Згідно із зазначеним ордером, склад сім`ї отримувача квартири складався із ОСОБА_1 (жінка) та ОСОБА_3 (син).

Надалі, 05.09.1988 між чоловіком позивача (Орендар) та УЖКГ ВО "Комбінат" (Орендодавець) було підписано договір №324, у відповідності до якого, Орендодавець надає у користування Орендарю на час його роботи в ЧАЕС- ГАН службове жиле приміщення у м. Славутичі, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

З трудової книжки ОСОБА_4 встановлюється, що 30.05.1988 на підставі Наказу від 23.05.1988 №1099-к, він був звільнений у зв`язку із переводом на Чорнобильську АЕС (а.с.35).

З матеріалів справи, а саме - довідки форми 3 КП ЖКЦ від 18.05.2010 №999 убачається, що за адресою: АДРЕСА_1 до 08.12.1995 були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 - з 06.09.1988, ОСОБА_1 - з 27.06.1989, ОСОБА_3 - з 06.09.1988 (а.с. 21).

У зв`язку із вищенаведеним, ОСОБА_1 26.04.2018 звернулась до відповідача із заявою, у якій просила видати їй довідку встановленого зразка (додаток 7) та направити до Київської обласної державної адміністрації подання на отримання статусу особи, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю категорії-4 (а.с. 13).

До заяви ОСОБА_1 було долучено наступні документи: 1) копія ордеру на службове житлове приміщення № 1619 від 18.08.1988; 2) копія договору найму службового жилого приміщення від 05.09.1988 №324; 3) копія особового рахунку, відкритого на родину на підставі вищевказаних документів, за яким з вересня 1988 року нараховувалася оплата квартирної плати та комунальних послуг з розрахунку на 3-х осіб; 4) копію довідки форми № 3 від 18.05.2010 № 999 з КП "ЖКЦ" ; 5) копія довідки форми № 3 від 27.05.2010 № 1070 з КП "ЖКЦ"; 6) оригінал довідки про реєстрацію місця проживання особи на ОСОБА_1 від 20.04.2018 з Управлінця адміністративних послуг Славутицького міськвиконкому; 6) копія свідоцтва про укладення шлюбу між позивачем та ОСОБА_2; 7) копія свідоцтва про народження сина позивача - ОСОБА_3; 8) копія довідки ДЗ СМСЧ № 5 м. Славутич за № 14 від 12.05.2010; 9) копія виписки з амбулаторної карти сина позивача - ОСОБА_3 по ДЗ СМСЧ № 5 м. Славутич за період з 27.09.1988 по 10 січня 1993року; 10) копія трудової книжки чоловіка позивача - ОСОБА_2, 11) копія заяви позивача до генерального директора ВП «Южноукраїнська АЕС» від 11.02.2015; 12) копія листа архівного відділу Южноукраїнської міської ради від 03.03.2015; 12) копія наказу № 43/к від 10.02.1988 по ВРП Южноукраїнської АЕС про надання відпустки по догляду за дитиною до півтора-річного віку з 04.02.1988 по 11.06.1989; 13) копія наказу № 117/к від 12.05.1989 про звільнення з роботи у зв'язку з виїздом.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 03.05.218 №05-02/311 відмовив ОСОБА_1 у видачі довідки встановленого зразка та направленні подання до Київської обласної державної адміністрації щодо отримання статусу особи, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю категорії-4 (а.с. 15).

Таку відмову Виконавчий комітет Славутицької міської ради Київської області пояснив тим, що на території зони посиленого радіоекологічного контролю (у м. Славутичі) позивач прописаний з 27.06.1989, тобто, станом на 01.01.1993 проживав на такій території менше чотирьох років, як цього вимагає чинне законодавство для видачі довідки. Щодо направлення подання, відповідач пояснив, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VII, виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме виключено зону радіоактивно забруднених категорій. А тому, з 01.01.2015 ОСОБА_1 не проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що свідчить про відсутність законних підстав для оформлення та направлення подання до Київської обласної державної адміністрації.

На думку позивача, правова позиція відповідача, висловлена у листі від 03.05.218 №05-02/311 не ґрунтується на нормах та вимогах чинного законодавства, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у відмові видачі довідки встановленого зразка (додаток 7), суд зазначає наступне.

У відповідності до частини третьої статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Частиною четвертою цієї ж статті встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що з метою отримання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії-4, позивач звернулась до відповідача для отримання довідки про період її проживання у м. Славутичі Київської області.

Згідно із Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (чинним на момент звернення позивача до відповідача), встановлений формуляр-зразок довідки про місце проживання, закріплений додатком 7.

Зміст такої довідки містить у собі умову її видачі, а саме - "... про те, що він (вона) дійсно постійно проживає або постійно працює чи постійно навчається на території зони посиленого радіоекологічного контролю і за станом на 1 січня 1993 р. проживав(ла) або відпрацював(ла) чи навчався(лася) у цій зоні не менше чотирьох років...".

Отже, вказана довідка видається особам, які станом на 01.01.1993 прожили у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років.

У цьому контексті суд зазначає, що причиною відмови відповідача у видачі довідки встановленого зразка позивачу слугувало те, що він прописаний у м. Славутичі Київської області лише з 27.06.1989, на підставі чого відповідач дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 проживала на території посиленого радіоекологічного контролю менше чотирьох років.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, пояснюючи це наступним.

Буквальний зміст вищенаведених норм свідчить про те, що єдиною та обов`язковою підставою для видачі довідки встановленого зразка є факт проживання особи на території посиленого радіоекологічного контролю протягом чотирьох років станом на 1 січня 1993 року.

Між тим, відповідач, встановлюючи період проживання позивача у м. Славутичі станом на 01.01.1993, взяв за точку відліку часу дату прописки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1. При цьому, відповідачем не було взято до уваги надані позивачем документи, які підтверджують його проживання разом із сім`єю у м. Славутичі Київської області.

Зокрема, відповідно до довідки КП ЖКЦ від 18.05.2010 №999 її чоловік та син (ОСОБА_2 та ОСОБА_3) зареєстровані за вищевказаною адресою з 06.09.1988,

Окрім того, причину своєї реєстрації за адресою АДРЕСА_1 лише 27.06.1989 позивач пояснив тим, що на момент переїзду до м. Славутича, він ще перебував у трудових відносинах із відділом робітничого постачання Южноукраїнської АЕС та перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею півторарічного віку, отримуючи допомогу по догляду за дитиною.

У судовому засіданні позивач пояснив, що якби він офіційно звільнився із Южноукраїнської АЕС, виплату грошової допомоги на дитину було б зупинено.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про народження сина, ОСОБА_3 (а.с. 25), наказом відділу робітничого постачання Южноукраїнської АЕС від 10.02.1988 №43/к про надання позивачу відпустки по догляду за дитиною (а.с. 38).

У зв`язку із вищенаведеним позивач зареєструвала своє місце проживання у м. Славутичі 27.06.1989, тобто після виходу із відпустки по догляду за дитиною та звільнення із відділу робітничого постачання Южноукраїнської АЕС.

При цьому, з метою встановлення дійсності зазначених вище обставин, судом було допитано двох свідків.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначили, що є друзями сім`ї позивача, так як ОСОБА_7 та чоловік позивача були колегами, та працювали на Южноукраїнській АЕС.

ОСОБА_7 підтвердив, що у 1988 році він та ОСОБА_2 отримали службові квартири у м. Славутичі, у зв`язку із переведенням на ЧАЕС- ГАН, а тому у вересні того ж року переїхали до м. Славутича разом з родинами.

Отже, суд зазначає, що матеріали справи та показання свідків, вказують на факт того, що позивач з 06.09.1988 дійсно проживав у м. Славутичі Київської області, а відтак станом на 01.01.1993 ОСОБА_1 прожила у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років, тому відмова відповідача у видачі довідки встановленого зразка (додаток 7), є необґрунтованою та прийнятою без законних на те підстав.

Щодо позовної вимоги про направлення подання до Київської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення встановленого зразка, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю категорії-4, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Дана норма узгоджується із пунктом 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (чинним на момент звернення позивача до відповідача), згідно з яким, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток N 7).

Так, громадяни мають право на встановлення статусу особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, яка проживає або працює на забруднених територіях та на відповідне посвідчення (категорія-4) за умови наявності довідки про період проживання, роботи на цих територіях.

Враховуючи ту обставину, що однією із підстав для звернення до суду з даним позовом стала відмова відповідача у видачі такої довідки, що вказує на її відсутність у позивача, позовна вимога про направлення подання до Київської обласної державної адміністрації є передчасною, а тому не підлягає задоволенню.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

Беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими у певній мірі, тому адміністративний позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст. 139 КАС України).

Оскільки даний адміністративний позов задоволено частково, судові витрати позивача підлягають пропорційному відшкодуванню до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 352, 40 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, оформлену листом від 03.05.2018 року №05-02/311 у видачі довідки встановленого зразка (додаток 7) про підтвердження постійного місця проживання ОСОБА_1.

Зобов`язати виконавчий комітет Славутицької міської ради Київської області () видати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) довідку встановленого зразка (додаток 7) про підтвердження постійного місця проживання.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області () судовий збір у сумі 352 (триста п`ятдесят дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата складення і підписання повного тексту рішення - 05 жовтня 2018 р.