Справа № 520/8526/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання відмови у відкритті провадження

05 жовтня 2018 р. справа №520/8526/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 до Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУ юстиції у Харківській області про 1) визнання протиправною бездіяльності з приводу не звільнення з-під арешту по ВП №26140445 квартири АДРЕСА_1, 2) зобов'язати звільнити з-під арешту по ВП №26140445 квартиру АДРЕСА_1,-

встановив:

З тексту позову та приєднаних до позову документів, змісту та характеру спірних правовідносин, суб'єктного складу учасників спору, предмету спору, задекларованих заявником намірів та опису порушених прав вбачається, що спір про зняття арешту з нерухомого майна підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Так, фактично позивач має намір захистити майновий інтерес на набуття у власність (шляхом усунення перешкод у проведенні державної реєстрації) речового права (права власності) на квартиру АДРЕСА_1.

Такий інтерес склався у зв'язку з винесенням Московським районним судом міста Харкова ухвали від 18.05.2012 р. по справі №2027/1923/2012 про визнання мирової угоди, за наслідками виконання якої позивач може набути у власність 1/2 квартири АДРЕСА_1.

У минулому аналогічні перешкоди (арешт у межах виконавчого провадження) вже були усунуті у межах цивільного спору рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.08.2018 р. по справі №643/8759/18.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У тексті позову заявник неодноразово наголошує на належності йому, а не боржнику прав власності на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 18.05.2012 р. по справі №2027/1923/2012.

За правилом ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, законодавець чітко і однозначно визначив, що правовою підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна є не визнання неправомірною бездіяльності, а винесення судом рішення про зняття арешту з майна.

До адміністративного суду може бути оскаржено рішення державного виконавця про накладення арешту на майно, але виключно у тому разі, коли має місце порушення прав та інтересів особи у публічно - правових відносинах або таке рішення було винесено поза межами виконання судових рішень по цивільним чи господарським спорам.

Між тим, позивач постанови державного виконавця про накладення арешту на майно не оскаржує, наголошуючи при цьому на порушенні ст. 41 Конституції України та ст. 312 Цивільного кодексу України, тобто стверджує про позбавлення та ускладення реалізації правомочностей власника, а не про порушення порядку реалізації владним суб'єктом управлінської функції.

За таких обставин, даний спір не підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 170, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадженні в адміністративній справі.

Роз'яснити, що дану справу належить розглядати за правилами цивільного судочинства у Харківському районному суді Харківської області.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя Сліденко А.В.