Справа № 807/2229/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2018 року м. Ужгород№ 807/2229/16
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Луцович М.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Виробничо-комерційної фірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Титан ЛТД" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Ужгородська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виробничо-комерційної фірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Титан ЛТД" (далі відповідач) про стягнення податкового боргу.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, разом з тим, згідно прохальної частини позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 552 576,19 грн., в тому числі пеня в сумі 184 536,47 грн., який виник по наступним платежам: платіж 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» у розмірі 267 418,58 грн., в тому числі пеня в сумі 70 083,50 грн., платіж 19010300 «Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини» у розмірі 50,90 грн., в тому числі пені в сумі 50,90 грн., платіж 19010100 «Надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення» у розмірі 12,89 грн., в тому числі пені в сумі 12,89 грн., платіж 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 285 093,82 грн., в тому числі пеня в сумі 114 327,54 грн.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований згідно із законодавством України, як юридична особа та відомості щодо нього внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10-13).

За відповідачем рахується непогашений податковий борг, який виник у звязку з наступним.

Положенням ч. 1 ст. 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платники податків зобов'язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України.

Відповідно до ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та (або) сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені ПК України. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків передбачених законом.

В ході розгляду справи по суті, судом встановлено, що позивачем було проведено документальну виїзну планову перевірку з питань дотримання відповідачем вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 30.09.2012 року, за наслідками якої складено Акт перевірки від 26.11.2012 року № 1447/22-0/22104771 (а.с. 28-29).

За результати проведеної перевірки та на підставі Акту перевірки від 26.11.2012 року № 1447/22-0/22104771 позивачем були прийняті податкові повідомлення рішення, а саме: податкове повідомлення-рішення від 07.12.2012 р. №000275/22-0/22101771, згідно якого збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 243176,00 грн. (а.с. 30) та податкове повідомлення - рішення від 07.12.2012 р. №000276/22-0/22104771, згідно якого збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 431154,00 грн. (а.с. 31).

Вище вказані податкові повідомлення-рішення, а саме: від 07.12.2012 р. №000275/22-0/22101771 та від 07.12.2012 р. №000276/22-0/22104771 відповідач оскаржив до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Так, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.06.2013 р. в задоволенні позовних вимог відповідача про скасування податкових повідомлень-рішень від 07.12.2012 р. №000275/22-0/22101771 та від 07.12.2012 р. №000276/22-0/22104771 було відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.06.2013 р. було залишено без змін (а.с. 32-36). Постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.06.2013 р. набрала законної сили згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 р.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини встановлені постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.06.2013 р. (яка набрала законної сили) щодо правомірності винесених податкових повідомлень-рішень від 07.12.2012 р. №000275/22-0/22101771 та від 07.12.2012 р. №000276/22-0/22104771 - не підлягають повторному доказуванню під час розгляду даної адміністративної справи.

Відповідачем було частково сплачено податкову заборгованість по податковому повідомленню-рішенню від 07.12.2012 р. №000275/22-0/22101771 в сумі 46010,92 грн., залишок несплаченої заборгованості становить 197165,08 грн. та частково сплачено податкову заборгованість по податковому повідомленню-рішенню від 07.12.2012 р. №000276/22-0/22104771 в сумі 262 581,43 грн., залишок несплаченої заборгованості становить 168 572,57 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків (14-27).

Також, позивачем було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих відповідачем у податковій звітності з податку на прибуток, за наслідками якої складено Акт перевірки від 18.05.2016 р. №36/12-00 (а.с. 38-39).

За результами проведеної перевірки та на підставі Акту перевірки від 18.05.2016 р. №36/12-00 позивачем було винесено податкове повідомлення - рішення від 25.05.2016 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 170,00 грн. (а.с. 37), яке було отримано відповідачем 27.05.2016 року (а.с. 37).

Дане податкове повідомлення - рішення від 25.05.2016 р. № відповідачем не оскаржувалося.

Позивачем було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих відповідачем у податковій звітності з податку на додану вартість, за наслідками якої складено Акт перевірки від 12.09.2016 р. №546/1200 (а.с. 42-44).

За результами проведеної перевірки та на підставі Акту перевірки від 12.09.2016 р. №546/1200 було винесено податкове повідомлення-рішення від 21.09.2016 р. №, згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 77,60 грн. (а.с. 41) та податкове повідомлення-рішення від 21.09.2016 р. №, згідно якого збільшено суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 242,11 грн. (а.с. 40).

Дані податкові повідомлення-рішення від 21.09.2016 р. № та від 21.09.2016 р. № відповідачем не оскаржувалися.

Згідно п. 54.1. ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Також, відповідачем було самостійно подано до позивача податкові декларації, а саме: податкову декларацію від 06.09.2016 р. № по податку на додану вартість у розмірі 69,00 грн. (а.с. 48-50); податкову декларацію від 11.08.2016 р. № по податку на додану вартість у розмірі 83,00 грн. (а.с. 51-53); податкову декларацію від 11.07.2016 р. № по податку на додану вартість у розмірі 83,00 грн. (а.с. 54-56); податкову декларацію від 06.06.2016 р. № по податку на додану вартість у розмірі 83,00 грн. (а.с. 57-59); податкову декларацію від 16.05.2016 р. № по податку на додану вартість у розмірі 83,00 грн. (а.с. 60-62); податкову декларацію від 18.04.2016 р. № по податку на додану вартість у розмірі 56,00 грн. (а.с. 63-65); податкову декларацію від 16.03.2016 р. № по податку на додану вартість у розмірі 1417,00 грн. (а.с. 66-68).

У відповідності до п. 56.11. ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Однак, відповідачем не було добровільно сплачено самостійно задеклароване зобовязання по податку на додану вартість.

Відповідно до пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання.

У відповідності до вимог ст. 129 ПК України відповідачеві була нарахована пеня у розмірі 184536,47 грн. по наступним платежам: платіж 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» в сумі 70 083,50 грн.; платіж 19010300 «Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини» в сумі 50,90 грн.; платіж 19010100 «Надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення» в сумі 12,89 грн.; платіж 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в сумі 114 327,54 грн.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У відповідності до статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою відповідачем узгоджених сум податкового зобовязання йому було надіслано податкову вимогу від 28.03.2016 р. №2188-25 (а.с. 72), яка була вручена - 08.04.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 72).

Таким чином, у відповідача наявна непогашена заборгованість в загальному розмірі 552 576,19 грн., в тому числі пеня в сумі 184 536,47 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с. 14-27) та Розрахунком податкової заборгованості (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (відзив на позовну заяву відповідач до суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

З огляду на положення ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, позовні вимоги підтверджено належними та допустимими доказами.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Виробничо-комерційної фірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Титан ЛТД" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виробничо-комерційної фірми у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Титан ЛТД" (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Словянська, буд. 1, ) податковий борг в розмірі 552 576,19 грн. (пятсот пятдесят дві тисячі пятсот сімдесят шість гривень девятнадцять копійок), в тому числі пеня в сумі 184 536,47 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі пятсот тридцять шість гривень сорок сім копійок), який виник по наступним платежам: платіж 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» у розмірі 267 418,58 грн. (двісті шістдесят сім тисяч чотириста вісімнадцять гривень пятдесят копійок), в тому числі пеня в сумі 70 083,50 грн. (сімдесят тисяч вісімдесят три гривні пятдесят копійок), платіж 19010300 «Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини» у розмірі 50,90 (пятдесят гривень девяносто копійок) грн., в тому числі пені в сумі 50,90 грн. (пятдесят гривень девяносто копійок), платіж 19010100 «Надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення» у розмірі 12,89 грн. (дванадцять гривень вісімдесят девять копійок), в тому числі пені в сумі 12,89 грн. (дванадцять гривень вісімдесят девять копійок), платіж 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 285 093,82 грн. (двісті вісімдесят пять тисяч девяносто три гривні вісімдесят дві копійки), в тому числі пеня в сумі 114 327,54 грн. (сто чотирнадцять тисяч триста двадцять сім гривень пятдесят чотири копійки) за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.

3. Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду (Восьмого апеляційного адміністративного суду). Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_1