Справа № 288/1140/18
Суддя: Зайченко Є. О.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/1140/18
Провадження № 2-а/288/50/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

при секретарі судового засідання - Нечипоренко М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Божок Сергія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ВБРД Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Божок Сергія Івановича (далі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 13 серпня 2018 року Відповідачем було винесено постанову серії НК № 764627 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень (далі - Постанова).

Позивач вказує, що Постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її винесено з порушенням діючого законодавства та його прав, так як він працює водієм маршрутного таксі та транспортний засіб, перед початком робочого дня, проходить огляд на технічну справність основних елементів та огляд проводиться особою, до посадових обов'язків якої віднесено вказані дії. Постанова винесена інспектором без врахування зауважень та пояснень Позивача, доказів порушення не додано, а лише надано ксерокопію неналежної якості, крім того акт перевірки технічного стану транспортного засобу, який би підтверджував несправність автомобіля складений не був.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 764627, винесену 13 серпня 2018 року інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Божок Сергієм Івановичем за частиною другою статті 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився, 03 жовтня 2018 року надав до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, його неявка не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних доказів. 28 вересня 2018 року надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що згідно відеозапису події, після складення постанови, її було надано Позивачу для підпису, після ознайомлення з постановою, Позивач підписав її без будь - яких письмових зауважень щодо порядку її складання та взагалі відсутності складу правопорушення. Відповідач вказує, що Постанова у справі відповідає вимогам закону, а тому Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено уповноваженою посадовою особою та що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КУпАП. Вказівки Позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь - яких доказів наявності таких дій суду не надано. Відповідач вважає, що ним були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, роз'яснено Позивачу права, повідомлено про вчинене ним правопорушення, заслухано його пояснення та надано їм оцінку, дій, які б обмежили права Позивача при розгляді справи. Відповідачем вчинено не було, штраф накладено за частиною другою статті 121 КУпАП, в межах санкції за вказане правопорушення, та як наслідок відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови, а тому просить в позові відмовити за безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 764627 від 13 серпня 2018 року, винесеної капітаном поліції Божок Сергієм Івановичем, інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1, 13 серпня 2018 року о 07.42 годині по вул.Героїв Майдану,19 в смт.Попільня, керував транспортним засобом СТРИЙ АВТО НОМЕР_1, що використовується для надання послуг переведення пасажирів на маршруті «Ягнятин - Житомир», з зовнішніми світловими приладами, режим роботи яких не відповідає конструкції транспортного засобу, а саме не працювали ліхтарі заднього ходу, що є порушенням пункту 31.4.3.а Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 121 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680.00 гривень.

Пунктом 31.4.3.а Правил дорожнього руху України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до частини другої статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (частина перша статті 121 КУпАП)

Позивач, як на підставу визнання протиправною та скасування постанови, посилається на те, що він працює на посаді водія маршрутного таксі в приватного підприємця ОСОБА_5 на підтвердження чого ним надано трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 10 жовтня 2013 року. /а.с.10/

Також, Позивач вказує, що технічний стан транспортного засобу, перед виїздом, перевіряється уповноваженою на те посадовою особою. На вказаній посаді у приватного підприємця ОСОБА_5 працює ОСОБА_6, який має відповідну кваліфікацію, що підтверджується доданими свідоцтвом про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації серії 12 НОМЕР_2, дипломом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_3 та трудовим договором між працівником та фізичною особою від 29 квітня 2010 року.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Пунктом 24 Постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень доказів на обґрунтування винесеної Постанови, притягнення Позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення не надано, а тому єдиним доказом вчинення Позивачем адміністративного правопорушення є саме оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення Позивачем Правил дорожнього руху.

Однак, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Наявність зафіксованого факту вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, а саме відеозапису події, про що Відповідач зазначає у відзиві на позовну заяву, Відповідачем не додано та в подальшому в судові засідання не надано.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача, однак відповідачем в суд не надано жодних доказів на підтвердження прийнятого рішення.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом пункту 1 частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач по справі не з'явився у судові засідання та на виконання вимог статті 77 КАС України не надав суду доказів у підтвердження правомірності своїх дій, підтвердження того, що Позивачем дійсно було порушено Правила дорожнього руху України та в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами частини другої статті 121 КУпАП до суду не надав.

Таким чином, Відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином та викладені вище обставини у їх системному зв'язку свідчать, що оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Пунктом третім частини третьої статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обставини даної справи та досліджені зібрані у справі докази, вказують на обґрунтованість вимог даного позову та наявність правових підстав для його задоволення, визнання протиправною та скасування постанови, наслідком чого є закриття провадження в справі.

Керуючись статтями 19, 55 Конституції України; Постановою № 14 Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»; пунктом 31.4.3.а Правил дорожнього руху України; статтями 7, 9, 10, 121, 222, 245, 247, 251, 252, 256, 258, 280, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-255, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Божок Сергія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 764627, винесену 13 серпня 2018 року інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Божок Сергієм Івановичем за частиною другою статті 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 121 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко