Справа № 804/4422/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Справа № 804/4422/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Фермерського господарства "Промінь", в якому позивач просить:
Ухвалою суду від 25.06.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
10.07.2018 року відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідачем протягом 2017 року було працевлаштовано 1 особу, якій встановлено інвалідність. Середньооблікова кількість штатних працівників Фермерського господарства "Промінь" за 2017 рік складає 10 осіб. Таким чином, у Фермерському господарстві "Промінь" у 2017 році було зайнято 1 робоче місце та забезпечено працевлаштування особи, яка є особою з інвалідністю. Доказів того, що СФГ "Промінь" не створило робочі місця для осіб з інвалідністю або відмовляло їм у прийнятті на роботу в позові не наведено. Окрім того, СФГ "Промінь" повідомило, що при здачі річного звіту до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік було допущено технічну помилку, а саме в рядку 02 відображено помилково цифру "0", замість вірної цифри "1", що і стало підставою для звернення позивача до суду. СФГ "Промінь" вживались заходи щодо виправлення допущеної технічної помилки. З цією метою листом від 08.06.2018 року було надіслано уточнюючий Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік з вірним відображенням значення "1" у рядку 02. Також на адресу Фонду було надіслано документи, які підтверджують факт працевлаштування особи з інвалідністю. Звіти 3-ПН СФГ "Промінь" не надавались у зв'язку з відсутністю вакансій. Тому СФГ "Промінь" були виконані вимоги Закону щодо вжиття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю.
11.07.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивачем направлялась на адресу СФГ "Промінь" відповідь, в якій зазначено, що уточнююча форма звітності за формою №10-ПІ не передбачена. Позивачем рекомендовано відповідачу звернутись до територіального органу державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області для перевірки зазначених відповідачем обставин, і лише після проведення перевірки останнім та на підставі складеного ОСОБА_2 перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю відділення Фонду може врахувати інший звіт.
23.07.2018 року відповідача надійшли заперечення на позов, в який зазначено, що відповідач звертався до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про проведення перевірки. ОСОБА_2 перевірки встановлено факт виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.
В судове засідання призначене на 29.08.2018 року сторони по справі не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
29.08.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
23.08.2018 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.
Відповідно до п.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин та керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд,-
ОСОБА_2 матеріалів справи, а саме наказу №1-ос від 16.06.2016 року СФГ "Промінь" прийнято ОСОБА_3 на посаду підсобного робітника з 16 червня 2016 року.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА, ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи безстроково, що також підтверджується посвідченням №140744 про призначення пенсії по інвалідності.
Так, відповідно до «Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік» 03-07/8605 від 26.02.2018 року за формою 10-ПІ, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 року №42, в рядку 02 "середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб)" зазначено - 0. В рядку 03 "кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в України" (осіб)" зазначено - 1. В рядку 06 "сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів (грн.)" - 0.
Листом від 13.06.2018 року №03-28/821 Дніпропетровське обласне відділення ФСЗІ повідомило СФГ "Промінь", що відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість та працевлаштування, затвердженого постановою №70 від 31.01.2007 року уточнююча форма звітності за формою 10-ПІ відсутня. У зв'язку зі змінами в Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 року №875, з 16.10.2012 року Фонд соціального захисту інвалідів та його територіальні відділення позбавлені повноважень щодо проведення перевірок підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, які використовують найману працю. Враховуючи зазначене, СФГ "Промінь" повинно самостійно звернутись до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, яка здійснює державний нагляд та контроль за дотриманням підприємствами, які використовують найману працю, законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів у частині реєстрації у ФСЗІ, подання звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів та виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів. За результатами перевірки, Дніпропетровським обласним відділенням ФСЗІ буде внесено зміни до ЄІАБД у поданому звіті по формі 10-ПІ за 2017 рік.
10.07.2018 року на підставі наказу від 10.07.2018 року №639-П та на підставі листа СФГ "Промінь" від 22.06.2018 року №6, видано направлення №239 на проведення позапланового заходу державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працевлаштування осіб з інвалідністю.
За результатами перевірки складено акт щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю №86/260 від 11.07.2018 року, в якому зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників СФГ "Промінь" за 2017 рік складає 10 осіб. У СФГ "Промінь" у 2017 році було зайнято 1 робоче місце та забезпечено працевлаштування ОСОБА_3, який є особою з інвалідністю у відповідності з вимогами статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні". В трудовій книжці ОСОБА_3 зроблений відповідний запис. Особі з інвалідністю створені всі умови праці для виконання ним посадових обов'язків, з посадовою інструкцією ознайомлений.
Тобто порушень під час перевірки не виявлено.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21 березня 1991 року №875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон № 875-ХІІ).
ОСОБА_2 з частиною другою статті 17 Закону №875-ХІІ підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.
Частинами першою, другою статті 19 Закону № 875-ХІІ встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.
Відповідно до норм статті 20 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України (частина четверта статті 20 Закону №875-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №875-ХІІ забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Частиною третьою статті 18 цього Закону визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Проаналізувавши вищенаведене, суд зазначає, що обов'язок по працевлаштуванню інвалідів відповідно до встановленого Законом нормативу, покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості.
ОСОБА_2 наказу Міністерства праці та соціальної політики України звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів №42 від 10.02.2007 року щорічною формою звітності є форма №10-ПІ, яка, заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 1 березня після звітного періоду.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач працевлаштував інваліда та виконав усі вимоги законодавства щодо забезпечення прав інвалідів на працевлаштування у повному обсязі.
Судом встановлено факт виконання відповідачем нормативу по працевлаштуванню інвалідів у 2017 році, а дані у Звіті про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2017 рік за формою №10-ПІ, а саме в рядку 02 "середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб)" з позначкою 0, зазначені помилково.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи наявні та досліджені в матеріалах справи докази, судом встановлено, що відповідачем було виконано норматив по працевлаштуванню інвалідів у 2017 році та дотримано вимоги, встановлені статтею 19 Закону №875-ХІІ, а тому підстави для застосування до нього адміністративно-господарських санкцій відсутні.
За таких обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають з викладених вище підстав.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1