Справа № 161/16104/18
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/565/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ДМС України у Волинській області ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 Державної міграційної служби України у Волинській області звернулось до суду з адміністративним позовом до громадянина громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на термін до 6 місяців.

Свої вимоги мотивують тим, що 09.10.2018 р. уповноваженими працівниками УДМС України у Волинській області по вулиці Шевченка, 17 у місті Луцьку виявлено громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Останній проживає в Україні з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян, про що складено протокол про адміністративне правопорушення.

09.10.2018 уповноваженими працівниками сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України у Волинській області прийнято рішення про примусове повернення громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, 06.02.1987 р. н., яке затверджене першим заступником начальника УДМС України у Волинській області. Вказане рішення доведено до відома іноземця під розпис. Відповідач зобовязався покинути територію України до 10.10.2018.

09.10.2018 першим заступником начальника УДМС України у Волинській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою за вчинення вищезазначеного правопорушення на громадянина ОСОБА_6 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. Вказаний штраф іноземець сплатив. Так, особа громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на дату подання даного позову встановлена на підставі довідки про встановлення особи.

Уповноваженими працівниками було встановлено, що в серпні 2018 року іноземець прибув в Україну з метою звернення до відповідних органів для отримання статусу особи, яка потребує додаткового захисту. До міста Луцька прибув тому, що невідомий чоловік пообіцяв потрапити до Польщі. Підстав для продовження терміну перебування в Україні в останнього не має. Про прийняте рішення щодо примусового повернення з України громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 письмово повідомлено Прокуратуру Волинської області та Державну міграційну службу України. Разом з тим, іноземець рішення про примусове повернення з України від 09 жовтня 2018 року не виконав.

09.10.2018 затримано громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку із вчиненням правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 203 КУпАП, для припинення та зясування обставин правопорушення.

09.10.2018 про затримання іноземця повідомлено Консула ОСОБА_6 у місті Київ.

Уповноваженими працівниками встановлено, що відповідач перебуває на території України з порушенням вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вищевказаний іноземець перебуває на території України без відповідних документів на право перебування.

Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України у Волинській області та інших областей України щодо продовження термінів чи з інших питань перебування на території України не звертався.

З заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався.

На сьогоднішній день підстав для подальшого перебування в Україні в останнього не має та знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

Оскільки у відповідача відсутні документи, що дають право на виїзд з України, останній не виконав рішення про примусове повернення та виконати його не в змозі, а тому просить видворити громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі території України.

Затримати громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на термін до 6ти місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Представник ОСОБА_1 Державної міграційної служби України у Волинській області позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила його задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, відповідач суду пояснив, що згідний на поміщення до пункту затримання іноземців, заперечував проти видворення за межі України, оскільки має бажання подати заяву про надання йому статусу біженця.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.10.2018 уповноваженими працівниками УДМС України у Волинській області по вулиці Шевченка, 17 у місті Луцьку виявлено громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та складено протокол про адміністративне затримання (а.с.12).

Відповідно до рішення про примусове повернення громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 09 жовтня 2018 року, яке затверджене першим заступником начальника УДМС України у Волинській області, останнього зобовязано покинути територію України до 10.10.2018 р. (5). Дане рішення було доведено до відому відповідача, що стверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с.7).

Про прийняте рішення щодо примусового повернення з України громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 письмово повідомлено Прокуратуру Волинської області, Державну міграційну службу України, Консула ОСОБА_6 у місті Київ,що стверджується повідомленнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 9-11)

Встановлено, що відповідач перебуває на території України з порушенням вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вищевказаний іноземець перебуває на території України без відповідних документів на право перебування.

Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України у Волинській області та інших областей України щодо продовження термінів чи з інших питань перебування на території України не звертався.

З заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався.

На сьогоднішній день підстав для подальшого перебування в Україні в останнього не має та знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України врегульований Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон).

Частиною першою ст. 26 Закону визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

В свою чергу ст. 30 Закону передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворенню чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що за забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

- зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Заходи, вчинені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючий той факт, що у відповідача відсутній паспортний документ, що не дозволяє йому легально виїхати з території України, будь-які кошти у відповідача відсутні, слід дійти висновку, що є всі підстави для затримання іноземця з метою його ідентифікації.

Також суд вважає, строк затримання слід встановити у шість місяців, як це передбачено ч. 11 ст. 289 КАС України.

У задоволенні вимоги про забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід відмовити, оскільки дана вимога є передчасною. Після ідентифікації особи відповідача, представник управління Державної міграційної служби України у Волинській області не позбавлений можливості звернутись до суду із адміністративним позовом про забезпечення видворення за межі України.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 371 КАС України визначено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Враховуючи клопотання позивача у позові, рішення суду слід звернути до негайного виконання.

Отже, враховуючи усе вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 77, 79, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Затримати громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в адміністративному порядку з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області, з метою ідентифікації на термін до 6 місяців.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.