Справа № 288/1096/18
Суддя: Зайченко Є. О.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/1096/18
Провадження № 2-а/288/48/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

при секретарі судового засідання - Нечипоренко М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Балюка Анатолія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Балюка Анатолія Олександровича (далі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

На обґрунтування заявлених вимог Позивач вказує, що 06 серпня 2018 року Відповідачем було винесено постанову серії ВР № 309820 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (далі - Постанова). Підставою для винесення оскаржуваної постанови є порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме 06 серпня 2018 року на 210 км а/д Київ - Ковель, Позивач керував транспортним засобом - напівпричепом ОАF CF 85-460 King 60Т, на якому перевозив великогабаритний вантаж - оприскувач самохідний - Challenger Spra-coupe 4660 АМ, д.н.з. НОМЕР_1, завширшки 3 м 30 см, без спеціального дозволу НП України.

Позивач вказує, що Постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки висновок про великогабаритність транспортного засобу зроблено Відповідачем шляхом візуального огляду транспортного засобу, без його вимірювання, оскільки в оскаржуваній постанові відсутня будь - яка інформація стосовно фактичних розмірів транспорту, що підтверджувало б наявність вини Позивача, що свідчили б про факт вчинення правопорушення. Здійснення вимірювання вантажу та транспорту на спеціально обладнаному місці розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно - вагового контролю не здійснювалося. В постанові не вказано конкретне вимірювальне обладнання, за допомогою якого здійснювались виміри транспортного засобу, будь - яка інформація щодо перевірки, атестації, отримання свідоцтва на вимірювальний прилад також не були пред'явленні.

Крім того, Відповідачем було допущено істотне порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме постанова була винесена Відповідачем в неналежному місці, оскільки її слід було виносити за місцезнаходженням управління патрульної поліції Житомирської обласної ДПП, за адресою 10002 м.Житомир вул.Покровська,96. Діями Відповідача порушено права Позивача, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у справі.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Житомирської обласної ДПП Балюка Анатолія Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 309820 від 06 серпня 2018 року, винесену про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, його неявка не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних доказів. 07 вересня 2018 року надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що Позивач, як на підставу заперечень щодо обставин викладених в постанові вказує, що Відповідачем було невірно зазначено габарити вантажу. Зазначає, що працівники патрульної поліції мають право здійснювати перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку, тобто така перевірка вважається документальною і не здійснюється в пунктах габаритно - вагового контролю, а в разі відсутності вказаного дозволу, інспектор діє відповідно до ПДР України та КУпАП. З метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог зупинено транспортний засіб та встановлено, що Позивач перевозив негабаритний вантаж, шириною 3.30 м без відповідного дозволу органів Національної поліції. Позивач при розгляді справи не заперечував проти того, що він перевозить негабаритний вантаж, інспектором проведено розгляд справи та винесено відповідну постанову, з якою Позивача було ознайомлено та він не заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. За наведених обставин, в зв'язку з тим, що Позивач належних та допустимих доказів, які б спростовували факт порушення ПДР України не надав та в адміністративному позові їх не наведено, Відповідач просить в задоволенні позову відмовити. /а.с.16-18/

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 309820 від 06 серпня 2018 року, винесеної інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Балюком Анатолієм Олександровичем, ОСОБА_1, 06 серпня 2018 року на 210 км + 300 м а/д Київ - Ковель, керував транспортним засобом з напівпричепом King 60Т, на якому перевозив великогабаритний вантаж (самохідний оприскувач Challenger Spra-coupe 4660 АМ, д.н.з. НОМЕР_1), завширшки 3 м 30 см, без відповідного дозволу, погодженого з органами Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 1321 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510.00 гривень. /а.с.6/

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідальність за статтею 1321 КУпАП настає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Позивач, як на підставу протиправності оскаржуваної Постанови зазначає, що висновок про великогабаритність транспортного засобу зроблено Відповідачем шляхом візуального огляду транспортного засобу, що вказує на відсутність вини Позивача та вчинення ним правопорушення.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, пунктом 2.1.г Правил дорожнього руху України, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

«Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» затверджених Постановою КМУ № 30 від 18 січня 2001 року, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України. Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі-дозвіл), виданим перевізникові органами Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача відповідних дозволів узгоджується статтею 52-3 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (із змінами та доповненнями), а саме: до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: - участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; - забезпечення безпеки дорожнього руху; - організація супроводження і забезпечення безпечного руху транспортних засобів спеціального призначення; - видача в установленому порядку у випадках, передбачених законом, дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Також, як на підставу для скасування постанови Позивач посилається на те, що її було винесено в не належному місці та що, діями Відповідача порушено його права.

Частиною першою статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: статті 1321 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 1321 КУпАП.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1321 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Зазначена норма права вказує на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 1321 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. А відтак не потребує додаткового роз'яснення про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими Розділом ІV КУпАП.

Згідно частини другої, третьої статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні оглянуто диск з відеозаписом з якого вбачається, що інспектором поліції проводились заміри великогабаритного вантажу - самохідного оприскувача Challenger Spra-coupe 4660 АМ та встановлено, що його ширина становить - 3.20 м, в той час як допустимою шириною, відповідно до п.22.5. ПДР України є - 2.60 м та Позивач не заперечував щодо вірності проведених замірів, які було здійснено в його присутності. Крім того, під час винесення оскаржуваної постанови від Позивача клопотань та заперечень щодо розгляду справи в неналежному місті, проведення замірів поза межами пункту габаритно - вагового контролю та щодо порушення процедури винесення постанови не надходило. /а.с.19/

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 цього Кодексу.

За змістом пункту 1 частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи Позивача наведені ним в позовній заяві, як на підставу для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а саме законом передбачено порядок розгляду справи та винесення постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення зокрема статті 1321 КУпАП на місці вчинення правопорушення; доказів наявності порушення прав Позивача діями Відповідача, не надано також, оскільки Позивач в оскаржуваній Постанові клопотань, щодо розгляду справи не заявляв та Відповідачем встановлено наявність перевищення габаритів вантажу.

У відповідності до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України чи відповідають вони критеріям визначеним в даній нормі, зокрема щодо обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд приходить до висновку, що вирішуючи питання про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, оцінивши надані Позивачем докази та за своєю правосвідомістю, встановив порушення Позивачем вимог п.22.5 ПДР України, виніс законну постанову у справі про адміністративне правопорушення. Стягнення Відповідачем застосовано без порушень, в межах статті КУпАП, за якою Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позивач не зробив посилань на обставини та не надав відповідних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, зокрема наявності в нього дозволу Національної поліції на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який давав би змогу для суду зробити висновок про те, що постанову у справі про адміністративне правопорушення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Доказів, які б спростувати факт вчинення адміністративного правопорушення та обставин, які б вказували на відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності у межах розгляду даної справи наведено не було.

Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 19 Конституції України; «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853; пунктом 31.4.3.в. Правил дорожнього руху України; Законом України «Про дорожній рух»; Законом України «Про Національну поліцію»; статтями 33, 126, 222, 251, 252, 258, 268, 278, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-255, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Балюка Анатолія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко