Справа № 127/20811/18
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/378/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,
при секретарі Федоровій С.М., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Липовської Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області молодшого лейтенанта поліції Шевчука Віталія Васильовича про скасування постанови серії ЕАБ № 532363 від 12.08.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області молодшого лейтенанта поліції Шевчука Віталія Васильовича про скасування постанови серії ЕАБ № 532363 від 12.08.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 12 серпня 2018 року інспектором 1 бат. 2 роти УПП у м. Вінниця ДПП молодшим лейтенантом поліції Шевчуком Віталієм Васильовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №532363 від 12.08.2018 року, згідно якої ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять ) гривень.

Відповідно до вказаної постанови 12 серпня 2018 року о 14 год. 23 хв. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя вулиць М. Шимка та Немирівське шосе на забороняючий сигнал світлофора, а саме червоний та жовтий, чим порушив п. 8.7.3. е. ПДР.

Позивач вважає, що дане рішення посадової особи Державної патрульної поліції не відповідає обставинам справи, оскільки він висловив незгоду із зафіксованим правопорушенням та позивачем було констатовано, що він їхав на жовтий мигаючий сигнал світлофора, закінчуючи проїзд перехрестя, а фото та відео фіксація правопорушення не підтверджена, проте такі заперечення посадовою особою Державтоінспекції не було взято до уваги та не спростовано у постанові про адміністративне правопорушення. Можливості надати ОСОБА_1 письмові пояснення з приводу притягнення його до відповідальності не було надано, а усні його пояснення до уваги не взято.

На думку позивача, в постанові про адміністративне правопорушення, посадовою особою не наведено обставин із посиланням на докази, які б забороняли ОСОБА_1 закінчити рух, не визначено де перебував співробітник ДАІ у момент виїзду позивача на перехрестя, кут зору, який би давав можливість співробітнику ДАІ зафіксувати факт проїзду перехрестя саме на червоний сигнал світлофора.

Позивач вважає, що рішення посадової особи Державної патрульної поліції є незаконним, оскільки при його винесенні було порушено його право на захист, яке гарантоване Конституцією та нормативно - правовими актами України, постанова винесена з порушенням норм процесуального права з наступних підстав.

Позивач також зазначає, що посадовою особою Державної патрульної поліції право на захист не було забезпечено, посадовою особою патрульної поліції фактично змушено проставити підпис в постанові, не надавши йому реальної можливості надати пояснення та подати докази. Також посадовою особою Державної патрульної поліції йому фактично не було роз'яснено його прав, як особі яка притягується до адміністративної відповідальності.

Позивач вказує, що свідки вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - відсутні, інші докази в розумінні правил ст.251 КУпАП, у тому числі фото та відео зйомки, у постанові про притягнення до відповідальності посадовою особою Державної патрульної поліції не зазначені, сама постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки його доводи не було спростовано у визначений законодавцем спосіб.

Так, позивачем зазначено, що 26 травня 2015 року Конституційним Судом України роз'яснено положення ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Указаним рішенням таке місце визначається адміністративно територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Стаття 122 ч.2 КУпАП, за якою інкриміновано вчинене ОСОБА_1 правопорушення не входить до переліку статей, які розглядаються на місці вчинення відповідно до ст.258 КУпАП, а відтак нормами КУпАП визначений загальний порядок їх розгляду, тобто протокол про адміністративне правопорушення мав бути надісланий в силу ст.257 КУпАП органу (посадовій особі) уповноваженому розглядати справу, в даному випадку особою, яка має спеціальне звання, справа мала бути призначена до розгляду в межах 15 денного строку, а за нормами ст.278-280 КУпАП визначено порядок розгляду справи. Вказані норми чинного законодавства не були дотримані, що призвело до спрощеного порядку, не враховано обставини, що мали істотне значення для розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.

За наведених обставин позивач звернувся до суду із даним позовом, оскільки рішенням посадової особи Державної патрульної поліції грубо порушені його права та інтереси.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в адміністративному позові.

Представник відповідача Липовська Н.Ю. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову та надала суду відеоматеріали, пояснивши, що на відеоматеріалах не вбачається моменту, коли ОСОБА_1 проїжджає на заборонений сигнал світлофора, а лише зафіксовано розмову з інспектором під час якої ОСОБА_1 зазначає, що він дійсно проїхав на заборонений сигнал світлофора, оскільки закінчував маневр.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 серпня 2018 року інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Шевчуком Віталієм Васильовичем відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 12 серпня 2018 року о 14 год. 23 хв., керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя вулиць М. Шимка та Немирівське шосе на заборонений червоний та жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 (е) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Відповідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності визначено ст.268 КУпАП, згідно якої, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до п.8.7.3. (е) ПДР України червоний сигнал у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

В судовій практиці, а саме Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 року під час розгляду справи №552/5623/16-а Веховний Суд прийшов до висновку, що проїзд на жовтий сигнал світлофора не є порушенням ПДР України, коли водій продовжив рух транспортного засобу на перехресті після ввімкнення жовтого сигналу світлофора, оскільки при екстреному гальмуванні він не міг зупинитися згідно вимог ПДР України без загрози безпеці для інших учасників дорожнього рух.

В судовому засіданні було досліджено докази, які надані, з яких не вбачається, що ОСОБА_1 ПДР України порушував.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії ЕАВ № 532363 від 12.08.2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області молодшого лейтенанта поліції Шевчука Віталія Васильовича про скасування постанови серії ЕАБ № 532363 від 12.08.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - задовольнити.

Постанову інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області молодшого лейтенанта поліції Шевчука Віталія Васильовича серії ЕАБ № 532363 від 12.08.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: