Справа № 820/3537/17
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 жовтня 2018 р. № 820/3537/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денисенко А.А.,

за участю:

представника позивача - Мосіюк О.В. (ордер ПТ №060105 на надання правової допомоги від 10.07.2018 р.),

представника відповідача - Головного управління ДФС у Харківській області - Лисенка М.В.(довіреність від 10.01.2018 р. № б/н),

представника відповідача - Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС - Озацької О.В. (довіреність від 19.02.2018 р. № 1925/2810-18),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (вул. Сумський шлях, буд. 53,с. Подвірки,Дергачівський район, Харківська область,62371, ) до Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 18,м. Харків,61166, , Головного управління ДФС у Харківській області , Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків,61052, ) про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та заяви про зміну позовних вимог від 10.07.2018р., просить суд стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в сумі 462 151,32 шляхом перерахування вказаної суми на рахунок № 6658 в АТ "Про КредитБанк", МФО 320984; стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що винесенням 11 серпня 2014 року Харківським апеляційним адміністративним судом ухвали по справі № 820/10736/14 у ході процедури судового оскарження податкового повідомлення-рішення № , яким позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за лютий 2014 року на загальну суму 554 374,00 грн., позивач підтвердив своє право на відшкодування ПДВ. На момент розгляду справи ПДВ не відшкодовано, а відтак, згідно припису п.200.23. ст. 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням їх змін та доповнень, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, які у ньому викладені та надані суду при розгляді справи.

Відповідач - Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували і просили в задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на те, що позивачем невірно визначено розмір пені, яка підлягає відшкодуванню.

Представник Головного управління ДФС у Харківській області в судовому засіданні проти позову також заперечував і просив в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, проведення бюджетного відшкодування передбачає певну процедуру, визначену чинним законодавством. У свою чергу відповідачем не було вчинено порушень у зазначеній процедурі.

Крім того, представник відповідача зазначив, що ним на приймалось рішення про відмову позивачеві у видачі висновку про визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню позивачу з бюджету.

Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області, належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направило, що не перешкоджає розгляду справи, враховуючи достатню кількість зібраних доказів.

Провадження у справі відкрито 18.08.2017р. Після скасування судових рішень в даній справі згідно постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.04.2018р., справу направлено на новий розгляду до Харківського окружного адміністративного суду та ухвалою від 08.06.2018р. прийнято до провадження суддею Панченко О.В.

10.07.2018р. позивачем до суду подано заяву про зміну позовних вимог, в якому позовні вимоги викладено в редакції, яка зазначена вище. Вказану заяву прийнято судом з огляду на положення ч. 3 ст. 47 КАС України, за якою зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті (до закінчення підготовчого засідання), лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв'язую із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Таким чином судом враховано, що позивачем при зміні позовних вимог обраховано розмір пені на дату подачі заяви про зміну позовних вимог - 10.07.2018р., що є слушною позицією, оскільки за матеріалами справи судом вбачається, що попередні рішення судів в даній справі фактично виконано не було, а виданий виконавчий лист повернуто позивачу без виконання.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення учасників процесу, які прибули до суду, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Встановлені судом фактичні обставини справи полягають в наступному.

До 31.12.2014р. позивач перебував на податковому обліку в Спеціалізованій ДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального ГУ Міндхоходів. З 01.01.2015р. позивач перейшов на облік до Дергачівської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС, а з 01.01.2017р. його знову переведено на облік до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС. 01.01.2018р. позивач перейшов на облік до Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області. Вказані суб'єкти, у відповідному проміжку часу, беруться судом до уваги як контролюючий орган.

Так, контролюючим органом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка та складений акт від 19 травня 2014 року № 163/28-09-47 документальної позапланової виїзної перевірки декларування товариством з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за лютий 2014 року та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2014 року на рахунок платника у банку.

На підставі висновків акту перевірки, 30.05.2014р. відповідачем 1 було прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ "Слобожанський миловар" зменшено суму бюджетного відшкодування на суму 554374,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 277187,50 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене ТОВ "Слобожанський миловар" до Харківського окружного адміністративного суду, який постановою від 03 липня 2014 року по справі №820/10736/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2016 року (справа №К/800/46231/14), скасував зазначене повідомлення-рішення та підтвердив право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 554374,00 грн., задекларованій за лютий 2014 року.

Суд погоджується з доводами позовної заяви про те, що процедура судового оскарження податкового повідомлення-рішення, яким позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2014 року на загальну суму 554 374,00 грн. була завершена винесенням 11 серпня 2014 року Харківським апеляційним адміністративним судом ухвали по справі № 820/10736/14.

В зв'язку з наведеним суд зауважує, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються ПК України (в редакції, чинній на момент підтвердження позивачем права на бюджетне відшкодування)

Відповідно до п. 200.10, п. 200.11, п. 200.12, п. 200.13, п. 200.15 ст. 200 ПК України ( в редакції, чинній на момент підтвердження позивачем права на бюджетне відшкодування) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

У разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно припису п.200.23. ст. 200 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Наведені норми встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в ст. 200 ПК України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. Обов`язок нарахування пені лежить на органі ДФС України, яка здійснює функції держави у сфері оподаткування. Неподання органом ДФС України після закінчення перевірки до органу ДКС України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ є підставою для виникнення у платнику податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 р. по справі № 21-131а14, щодо того, що неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу ДКУ висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашений у зв'язку із цим заборгованості бюджету з ПДВ не позбавляють платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

У розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушення права і одержання особою бажаного результату.

Оскільки пункт 200.23 статті 200 ПК України передбачає певний бажаний результат для платника податку- отримання пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування з ПДВ, то позбавлення такого бажаного результату розглядається Європейським судом з прав людини як втручання держави у право власності, що є не допустимим.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п.14.1.162. п.14.1 ст.14 ПК України).

Отже, після закінчення встановлених ПКУ строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) нараховується пеня без урахування строків давності (1095 днів), визначених п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України.

Таким чином, на пункт 200.23 Податкового кодексу України не поширюються положення ст. 102 Податкового кодексу України.

Відповідачами не надано доказів відшкодування шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача суми ПДВ, що є бюджетною заборгованістю.

Суд приймає до уваги те, що з синтаксичного тлумачення пункту 200.23 статті 200 ПК України вбачається, що при обчисленні пені має враховуватися облікова ставка НБУ, встановлена на момент виникнення пені, протягом строку дії такої пені, включаючи день погашення. Отже, облікова ставка НБУ фіксується на момент виникнення пені та у разі зміни розміру ставки протягом строку нарахування пені, такі зміни при обчисленні не враховуються.

Таким чином, у даному випадку при обчисленні пені має враховуватися облікова ставка на рівні 12,5% річних, яка була введена Постановою Правління Національного банку України від 15.07.2014 р. №417.

Законодавець пов'язує механізм розрахунку пені, по-перше, з моментом її виникнення, по-друге, з днем її погашення (повного або часткового).

Суд погоджується з позицією позивача, що період прострочення визначається наступними датами:

- 11.08.2014 року - дата набрання чинності постанови Харківського окружного адміністративного суду, від 03 липня 2014 року по справі №820/10736/14, залишеною без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року;

- 18.08.2014 року - останній можливий день надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету (п'ятиденний строк після закінчення перевірки);

- 26.08.2014 року - останній можливий день бюджетного відшкодування (п'ять операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби враховуючи переніс святкового дня з 24 серпня на 25 серпня);

- 27.08.2014 року - дата з якої нараховується пеня;

- 10.07.2018 року - дата до якої нараховується пеня.

На підставі вищезазначеної норми законодавства, позивачем здійснено розрахунок суми пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ, яка складає 554 374,0 грн. (а.с. 15, том 2)

Вирішуючи справу та надаючи оцінку доводам відповідачів про часткове погашення податкових зобов'язань за рахунок відповідних декларацій, суд бере до уваги, що сума заявленого позивачем відшкодування по декларації за січень 2014 року становить 265054 грн., отже податкове зобов'язання, нараховане за декларацією за червень 2014 року повинно було погашено в першу чергу за рахунок декларації за січень 2014 року.

Уточнюючий розрахунок до декларації за квітень 2014 року уточнює показники рядків 23.1 та 23.2 Декларації за квітень 2014 року, зокрема направляє суму 260193,0 грн., спочатку заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на бюджетне відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних періодів, а відтак вказана декларація не може впливати на показники декларації за лютий 2014 року.

Довідки про суму від'ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) № від 01.02.2014р., № від 01.02.2014р., № від 25.05.2015р. на які посилається відповідач 1 в обґрунтування своїх заперечень, ним до суду не надані.

В зв'язку з наведеним суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З урахуванням встановлення в даній справі судом обставин, які свідчать про порушення права позивача на отримання пені, нарахованої в зв'язку з наявністю бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, суд доходить висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1,2, 6,7,19, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС, Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області про стягнення суми, - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в сумі 462151 (чотириста шістдесят дві тисячі сто п'ятдесят одна) грн. 32 коп. шляхом перерахування вказаної суми на рахунок №6658 в АТ "Про КредитБанк", МФО 320984.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області ( , вул. Бакуліна, 18, м. Харків) за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (вул. Сумський шлях, буд. 53,с. Подвірки,Дергачівський район, Харківська область,62371, код 30357250) суму сплаченого судового збору в розмірі 3105 (три тисячі сто п'ять) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 05 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Панченко