Справа № 389/2497/18
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН № 389/2497/18
Провадження № 2-а/389/82/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП в місті Кременчук Полтавської області Будникова Кирила Всеволодовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 04 вересня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора УПП в місті Кременчук Полтавської області Будникова Кирила Всеволодовича, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ВР №194416 від 27 серпня 2018 року

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 27 серпня 2018 року він рухався на вантажному автомобілі Мерседес, державний номер НОМЕР_1 по об'їздній дорозі Полтава-Олександрія, де був зупинений працівниками поліції та на нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопрушення серії ВР №194416, за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Проте, правил дорожнього руху він не порушував, тож оскаржувана постанова винесена незаконно, в порушення ст.ст.9, 247 КУпАП, без будь-яких доказів вчинення правопорушення, з підстав нарощування показників роботи. До того ж, відповідач позбавив його можливості скористатися юридичною допомогою адвоката. За вказаних обставин вважає, що оскаржувана постанова має бути скасована.

Позивач у судове засідання не з'явився. При цьому, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на позов, в якому вказав, що заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. Позивачем не додано до позову належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова серії ВР №194416 складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, усі пояснення позивача під час розгляду справи були прийняті до уваги. Протокол при вчиненні правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, не складається. При винесені постанови позивачу були роз'яснені права і обов'язки, передбачені ст.ст.307,308,268,287-289 КУпАП та ст.63 Конституції України. На підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП до відзиву долучив диск з відеозаписом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У частині 2 ст.2 КАС України зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповдно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

Судом встановлено, що стосовно позивача посадовою особою - відповідачем, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП, 27 серпня 2018 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №194416, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, 27 серпня 2018 року о 14:05 год., на автодорозі м-22 Полтава-Олександрія 62 км., керував автомобілем Mersedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, в якого на вітровому склі в зоні роботи склоочисників були тріщини, чим порушив ДСТУ 3649-2010, а саме п.6.8.5, а також п.31.1 Правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

На підтвердження вчинення позивачем зазначеного в постанові правопорушення відповідачем надано суду відеозапис, здійснений під час нагляду за дорожнім рухом, з якого вбачається, що на вітровому склі автомобіля, яким керував позивач, в зоні роботи склоочисників, дійсно мається тріщина. Водночас, посадовою особою поліції не було встановлено розмір тріщини на вітровому склі автомобіля позивача та не надано суду жодних доказів на підтверджедення розміру тріщини.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.ст. 23 і 35 Закону України від 02 лютого 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» підставою для зупинення і проведення поліцейськими підрозділів Національної поліції України перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (подалі КТЗ) під час їх експлуатації є наявність видимих або звукових ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ в процесі його експлуатації на автомобільній дорозі.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 1 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно зі ст.23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах. Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов'язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України Колісні транспортні засоби «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Так, у пункті 6.8.5 вказаного стандарту зазначено, що на вітровому склі колісних транспортних засобів не дозволено сколи чи тріщини в зоні склоочисників.

Разом з цим, вимоги ДСТУ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Пунктом 31.1 ПДР встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху; б) якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю); в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів; г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Положеннями п. 31.4 ПДР визначений перелік технічних несправностей та вимог відповідності, у разі настання яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством. При цьому в означеному переліку відсутня така обставина, як тріщина на вітровому склі КТЗ в зоні роботи склоочисників.

В пункті 31.6 Правил дорожнього руху зазначено випадки, коли забороняється подальший рух транспортних засобів: а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю; б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів; в) під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма; г) зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда.

Відповідачем наданий відеозапис, здійснений під час нагляду за дорожнім рухом, з якого вбачається, що на вітровому склі автомобіля, яким керував позивач, в зоні роботи склоочисників, дійсно мається тріщина, проте внаслідок якості відеозапису встановити дійсний розмір тріщини неможливо. Розмір тріщини, як свідчить відеозапис, відповідачем не встановлювався, у протоколі її розмір також не зазначений.

Крім того, наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ, яким керував позивач, п.п. 31.3, 31.4 ПДР не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 1 ст.121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин справи суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Разом з цим, доводи позивача про те, що відповідач не надав йому можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, суд до уваги не приймає, оскільки Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст.121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5,6,9,20,72,77,90,242,244-246,257-263,286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову серії ВР №194416 від 27 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. - скасувати, а провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, проживає по АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в місті Кременчук Полтавської області Будников Кирило Всеволодович, місце знаходження: Полтавська область, місто Кременчук, проїзд 40 років ДАІ.

Суддя Г.В. Берднікова