Справа № 815/6470/16     
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6470/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: Кочура Ю.А. (представник за довіреністю)

відповідач: Коперсак М.С. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" (65011, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 76, офіс 7; ) до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65012, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 7; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , від 14.09.2016 р., -

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 вересня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі Головного управління ДФС в Одеській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.12.2016р. (вх. № 34598/16), просив: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№ , від 14.09.2016 р.; стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" судові витрати у розмірі 15000,00 грн., з яких 10000,00 грн. судові витрати на правову допомогу, 5000,00 грн. витрати зі сплати судового збору.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2016 р. адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №№ та від 14.09.2016 р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2017р. постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2016 р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.03.2018 р. постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2016 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2017р. скасовано; направлено справу до Одеського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2018р. справу прийнято до провадження та визначено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Самойлюк Г.П. за правилами загального позовного провадження; встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено підготовче засідання по справі на 18.06.2018 р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 18.06.2018 р., яка занесена до протоколу судового засідання, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.07.2018 р. 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 10.07.2018р. за клопотанням представника відповідача продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів; відкладено підготовче засідання по справі на 27.08.2018 р. о 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 27.08.2018 р. за клопотанням представника відповідача зобов'язано Шевченківський районний суд м.Києва надати до Одеського окружного адміністративного суду у строк до 11.09.2018 р. належним чином засвідчену копію вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 31.05.2018р. у справі № 761/12271/17, яким директора ТОВ "Силіконова долина" () визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КАС України, з відміткою про набрання законної сили.

Ухвалою суду від 27.08.2018 р. підготовче провадження у справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.09. 2018 р. о 14 год. 30 хв., яке було перенесене на 26.09.2018 р. 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 26.09.2018 р., яка занесена до протоколу судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 27.09.2018 р. 17 год. 00 хв.

В обґрунтування правової позиції позивачем зазначено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов'язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. Позивач вважає, що ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують факт здійснення господарських операцій з його контрагентами, що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідач в обґрунтування правової позиції зазначив про правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, в зв'язку з тим, що за наслідками перевірки, в тому числі в результаті аналізу податкової інформації, встановлено відсутність інформації про основні фонди, транспортні засоби, приміщення тощо у контрагентів ТОВ «Даммара», ТОВ «Констракшн Лайн», ТОВ «Інвест Проджект ЛТД», ТОВ «Флекстайм Груп», ТОВ «Траст Буд Люкс», ТОВ «Силіконова Долина», ТОВ «Легобуд», ТОВ «Пашт-Сервіс», ТОВ «НПЛ КОМ», ТОВ «Альпінка», а щодо керівників контрагентів ТОВ "Інвест проджект ЛТД» та ТОВ «Силіконова Долина» наявні вироки у кримінальних провадженнях, тобто фактично зазначені контрагенти не виконували будівельно-монтажних робіт, а лише складали відповідні документи для отримання податкової вигоди.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, на підставі наказу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №835 від 25.07.2016 р., направлення на перевірку №000370/1012 від 25.07.2016р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація» з питань повноти та своєчасності декларування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р.

За наслідками перевірки складено акт № 4191/14-03/34319596 від 10.08.2016 р. (т.1, а.с. 21-65), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 138.2 ст.138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, п.1, п. 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999 р., в результаті чого занижено значення податку на прибуток на загальну суму 1931149 грн., у т.ч. за 2014 рік на 430623 грн., за 2015 рік на 1500526 грн.;

п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.4 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено значення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 1769074 грн., в т.ч. у вересні 2014 року на 41467 грн., у січні 2015 року на 16667 грн., у березні 2015 року на 16351 грн., у квітні 2015 року на 13343 грн., у травні 2015 року на 58624 грн., у червні 2015 року на 136021 грн., у липні 2015 року на 49117 грн., у жовтні 2015 року на 248904 грн., у листопаді 2015 року на 334591 грн., у грудні 2015 року на 853989 грн.

За наслідками перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 14.09.2016 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 2146461 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 1931149 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 215312 грн. (т.1, а.с. 66);

№ від 14.09.2016 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання у розмірі 2653611 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 1769074 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 884537 грн. (т.1, а.с. 67).

ТОВ «Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація» направлено до Головного управління ДФС в Одеській області скаргу на податкові повідомлення-рішення №№ , від 14.09.2016 р. (т.1, а.с. 69-80), яку рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 16.11.2016 р. залишено без задоволення (т.1, а.с. 81-87).

Надаючи оцінку правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходив з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно акта перевірки, за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014р. позивачем задекларовано витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, в сумі 6640049 грн. та витрати за формою № 2-м за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. в сумі 19793518 грн.

Перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. встановлено їх завищення в сумі 2392348 грн. Перевіркою повноти визначення витрат за формою № 2-м за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. встановлено їх завищення в сумі 8336 253 грн. (т.1, а.с. 25),

Відповідно до пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За приписами пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За змістом п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999р., Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Згідно акта перевірки, за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р. позивачем задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 4699751 грн. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р. встановлено його завищення в сумі 1769074 грн. (т.1, а.с. 44).

Під господарською діяльністю розуміється діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п.198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця (п. 201.4 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п.201.6 ст.201 ПК України).

Фактичною підставою для збільшення позивачу сум грошового зобов'язання із податку на додану вартість, податку на прибуток та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, послугували висновки контролюючого органу, викладені в акті позапланової виїзної перевірки № 4191/14-03/34319596 від 10.08.2016 р., згідно з якими позивачем занижено значення податку на прибуток на загальну суму 1931149 грн. та значення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 1769074 грн., за наслідками господарських операцій із ТОВ «Даммара» (), ТОВ «Констракшн Лайн» (), ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» (), ТОВ «Флекстайм Груп» (), ТОВ «Траст Буд Люкс» (), ТОВ «Силіконова Долина» (), ТОВ «Легобуд» (), ТОВ «Пашт-Сервіс» (), ТОВ «НПЛ КОМ» (1), ТОВ «Альпінка» () з виконання будівельно-монтажних робіт, які, на думку відповідача, не мали реального характеру.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.2 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Згідно п. 2.4 вказаного Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм законодавства, відсутність первинних документів, які підтверджують проведення господарських операцій (платіжні документи, видаткові та податкові накладні, акти виконаних робіт тощо) безспірно позбавляє платника податку права на включення сплачених (нарахованих) сум за такими операціями до валових витрат та до податкового кредиту.

Зі змісту вказаних приписів вбачається, що право на податковий кредит виникає при наявності одночасно двох обов'язкових умов: за умови придбання товарів (послуг) чи основних фондів з метою їх подальшого використання у власній господарській діяльності та при наявності податкової накладної, оформленої відповідно до вимог Кодексу. При цьому право на податковий кредит залежить від того, чи відбувся факт придбання товару або оплати за нього.

Перевіряючи законність включення сплачених (нарахованих) сум за операціями позивача з його контрагентами до витрат, що включаються до об'єкта оподаткування, та до податкового кредиту за період, що перевірявся, суд виходить з наступного.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" є: Будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20).

Судом встановлено, що між ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" (замовник) та ТОВ «Констракшн Лайн» (підрядник) укладено договори на проведення будівельно-монтажних робіт №№1/10-14, 2/10-14 від 30.09.2014р., № 6/12-14 від 30.11.2014р., за умовами яких замовник доручив, а підрядник взяв на себе зобов'язання:

виконати реконструкцію перекриття 1-ї, 2-ї секції 4-го блоку швидких фільтрів водоочисної станції «Дністер», розташованої у м. Біляївці Одеської області;

виконати роботи в приміщенні підприємства громадського харчування «МакДональдз», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Червоногвардійська, 1 А, ТРЦ «Проспект» (сантехнічні роботи, вентиляція та кондиціювання);

здійснити облаштування магазину ТОВ «Брокард Україна», розташованого за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, 3, ТЦ «Україна» (загальнобудівельні та електромонтажні роботи).

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту та витрат за наслідками господарських операцій з ТОВ «Констракшн Лайн» згідно договорів на проведення будівельно-монтажних робіт №№1/10-14, 2/10-14 від 30.09.2014р., № 6/12-14 від 30.11.2014р., позивачем надано засвідчені копії актів приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, договірної ціни, локального кошторису, підсумкової відомості ресурсів, відомості ресурсів витрат замовника, податкових накладних, платіжних доручень, договору відступлення вимоги тощо (т.1, а.с. 187-257; т.2, а.с. 1-169).

Судом встановлено, що 29.08.2014р. між ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" (замовник) та ТОВ «Даммара» (підрядник) укладено договір на проведення будівельно-монтажних робіт № 1/09-14, за умовами якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання здійснити облаштування магазину ТОВ «Брокард Україна», розташованого за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, 3, ТЦ «Україна» (загальнобудівельні та електромонтажні роботи).

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту та витрат за наслідками господарських операцій з ТОВ «Даммара» згідно договору на проведення будівельно-монтажних робіт №1/09-14 від 29.08.2014р. позивачем надано засвідчені копії актів приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, договірної ціни, локального кошторису, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акта приймання виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів витрат замовника, податкових накладних, платіжних доручень (т.2, а.с. 189-247).

Судом встановлено, що 30.11.2015р. між ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" (замовник) та ТОВ «Альпінка» (підрядник) укладено договір №1/12-15 на проведення будівельно-монтажних робіт, за умовами якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання виконати роботи в приміщеннях підприємства громадського харчування «МакДональдз», розташованих за адресами: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 43; м. Суми, Покровська площа, 15-А (загально будівельні роботи, сантехнічні роботи, вентиляція та кондиціювання).

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту та витрат за наслідками господарських операцій з ТОВ «Альпінка» згідно договору на проведення будівельно-монтажних робіт №1/12-15 від 30.11.2015р., позивачем надано засвідчені копії актів приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, договірної ціни, об'єктного кошторису, локального кошторису, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та затрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів витрат замовника, відомості ресурсів витрат підрядника, платіжних доручень, податкових накладних (т.2, а.с. 248-255, т.3, а.с. 1-137).

Судом встановлено, що 30.10.2015р. між ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" (замовник) та ТОВ «НПЛ КОМ» (підрядник) укладено договір на проведення будівельно-монтажних робіт №1/12-15, за умовами якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання виконати будівельні роботи з реконструкції ресторану «МакДональдз», за адресами: м. Львів, вул. Під Дубом, 7а; м. Київ, Боричів спуск А.

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту та витрат за наслідками господарських операцій з ТОВ «НПЛ КОМ» згідно договору №1/12-15 від 30.10.2015р., позивачем надано копії актів приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, договірної ціни, об'єктного кошторису, локального кошторису, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів витрат замовника, податкових накладних, платіжних доручень (т.3, а.с. 138-247; т.4, а.с. 1-189).

Судом встановлено, що 28.02.2015р. між ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" (замовник) та ТОВ «Флекстайм Груп» (підрядник) укладено договір на проведення будівельно-монтажних робіт № 1/3-15, за умовами якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання виконати реконструкцію перекриття 1-ї, 2-ї секції 4-го блоку швидких фільтрів водоочисної станції «Дністер», розташованої у м. Біляївці Одеської області.

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту та витрат за наслідками господарських операцій з ТОВ «Флекстайм Груп» згідно договору на проведення будівельно-монтажних робіт №1/3-15 від 28.02.2015р. позивачем надано копії актів приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, договірної ціни, об'єктного кошторису, локального кошторису, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів витрат замовника, податкових накладних, платіжних доручень (т.5, а.с. 22-57).

Судом встановлено, що 08.10.2015р. між ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" (замовник) та ТОВ «Пашт-Сервіс» укладено договір про виконання підрядних робіт №08/10-15, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати комплекс робіт з благоустрою дорожнього покриття на об'єкті «Реконструкція (в частині збільшення приміщення видачі замовлень) «Громадського будинку закусочна» МакДональдз-Советська» за адресою: вул. Адмірала Макарова, №43, м. Миколаїв».

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту та витрат за наслідками господарських операцій з ТОВ «Пашт-Сервіс» згідно договору про виконання підрядних робіт №08/10-15 від 08.10.2015р. надано копії договірної ціни, підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису, локального кошторису, платіжних доручень, довідки про вартість виконаних будівельних робіт і затрати, актів виконаних будівельних робіт, податкових накладних (т. 5, а.с. 138-164).

Судом встановлено, що між ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" (замовник) та ТОВ «Легобуд» (підрядник) укладено договори на проведення будівельно-монтажних робіт №2/11-15 від 30.10.2015р., №2/11-15 від 30.10.2015р., № 3/11-15 від 03.11.2015р., за умовами яких замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати: облаштування магазину ТОВ «Брокард-Україна», розташованого за адресою: м. Київ, площа Незалежності, ПТП №1, сектор «А» та вул. Інститутській, 2 А, ТВК «Глобус»; виконати роботи в приміщеннях підприємства громадського харчування «МакДональдз», розташованих за адресоами: м. Суми, Покровська площа, 1; м. Київ, вул. Боричів спуск буд.10, А (сантехнічні роботи, вентиляція та кондиціювання).

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту та витрат за наслідками господарських операцій з ТОВ «Легобуд» згідно договорів №2/11-15 від 30.10.2015р., №2/11-15 від 30.10.2015р., № 3/11-15 від 03.11.2015р. позивачем надано засвідчені копії актів приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, договірної ціни, об'єктного кошторису, локального кошторису, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів витрат замовника, податкових накладних, платіжних доручень (т.5, а.с. 165-251; т.6, а.с. 1-146).

Судом встановлено, що 30.07.2015р. між ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" (замовник) та ТОВ «Траст Буд Люкс» укладено договір на проведення будівельно-монтажних робіт №2/7-15, за умовами якого замовник доручив, а підрядник зобов'язався взяти на себе зобов'язання виконати облаштування магазинів ТОВ «Брокард-Україна», розташованих за адресами: м. Львів, вул. Під Дубом, 7а ТЦ «Forum Lvov City Centre»; м. Київ, вул. Басейна, 6, ТЦ «Мандарин Плаза».

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту та витрат за наслідками господарських операцій з ТОВ «Траст Буд Люкс» згідно договорів №2/7-15 від 30.07.2015р., №1/6-15 від 28.05.2015р. позивачем надано засвідчені копії актів приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, договірної ціни, об'єктного кошторису, локального кошторису, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів витрат замовника, податкових накладних, платіжних доручень (т.6, а.с. 147-261; т.7, а.с. 1-55).

На підтвердження факту використання придбаних будівельних та будівельно-монтажних робіт у власній господарській діяльності позивачем надано засвідчені копії: договорів генерального підряду № 16/10/15 від 16.10.2015р., № 04/11/15 від 04.11.2015р., договору про виконання робіт №15.10-2015 від 26.10.2015р., укладених між підприємством з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн Лтд» та ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація"; договорів №28/03/15 від 02.04.2014р., №28/08/14 від 28.08.2014р., укладених між ТОВ «Брокард-Україна» і "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація", № 04-05/15 від 18.05.2015р, укладеного між позивачем та ТОВ «Енергомережі» та ін., первинних документів на підтвердження факту виконання умов таких договорів (т.7, а.с. 56-251; т. 8, а.с. 1-250).

На підтвердження факту придбання товарів у ТОВ «Пропайп», ТОВ «Метт Алл» позивачем надано засвідчені копії: податкових накладних, платіжних доручень, видаткових накладних (т.2, а.с. 170-188).

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Відтак, з метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на додану вартість дослідженню підлягає реальність відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентами. Крім того, оцінці суду підлягають наявність належним чином оформлених первинних документів, які стали підставою для формування показників податкової звітності, використання платником податків придбаних товарів (послуг) в межах господарської діяльності.

Отже, під час дослідження обсягу податкових прав і обов'язків платника за господарською операцією суд не обмежується перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а оцінює всі докази в сукупності та взаємозв'язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції.

Водночас, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.73 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Проте, відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо наявності обвинувального вироку суду, рішень суду про стягнення одержаного за нікчемними правочинами, наявності рішень суду про визнання недійсними правочинів позивача із зазначеними вище контрагентами, за наслідками господарських взаємовідносин ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" сформовано податковий кредит та витрати.

Позивач не уповноважений будь-яким чином здійснювати перевірку походження товару у своїх контрагентів. Крім того, наявність у контрагентів складських приміщень, персоналу, податкової адреси не були предметом або обов'язковими умовами укладених з ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація"договорів.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції.

Відповідно до ст.ст.46-49 ПК України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позивачем виконано зобов'язання за договорами, укладеними з вищезазначеними контрагентами, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам п. 201.1 та п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, що свідчить про реальність господарських операцій по виконанню зазначених вище договорів.

Актом перевірки позивача підтверджується надання останнім відповідачу первинної документації щодо господарських операцій з вищевказаними суб'єктами господарювання. При цьому протилежного не доведено відповідачем, невідповідність зазначеної документації нормам Податкового кодексу України відповідачем не встановлено.

Наявні у позивача первинні документи щодо оспорюваних господарських операцій відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.ст. 44, 201 ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Таким чином, суд вважає підтвердженим факт реального виконання будівельно-монтажних робіт за договорами, укладеними між позивачем та такими контрагентами як ТОВ "Даммара", ТОВ "Констракшн Лайн", ТОВ "Флекстайм груп", ТОВ "Траст Буд Люкс", ТОВ "Силіконова долина", ТОВ "Легобуд", ТОВ "Пашт-Сервіс", ТОВ "НПЛ Ком", ТОВ "Альпінка".

З урахуванням вищевказаних норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що відповідач, складаючи акт за результатами проведеної перевірки обґрунтовував висновки щодо вказаних контрагентів лише припущеннями, без належного самостійного дослідження господарських операцій, дійшов хибного висновку про безтоварність укладених позивачем із вищевказаними контрагентами правочинів, заниження позивачем значення податку на прибуток та заниження значення податку на додану вартість.

Жодна норма податкового законодавства не вимагає від платника податків контролювати законність державної реєстрації, видачі свідоцтва платника ПДВ, сплату до бюджету податків та ведення бухгалтерського та податкового обліку своїх контрагентів. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба. Таким чином, сама по собі несплата податку продавцем (у томі числі і ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України», зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб'єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Розглядаючи справу «Інтерспав» проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: «коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії", у пункті 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Рішення Європейського суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" застосовуються судами як джерело права.

Аналізуючи докази учасників справи, надані на підтвердження/спростування факту господарської діяльності позивача з такими контрагентами як ТОВ "Інвест проджект ЛТД» та ТОВ «Силіконова Долина», суд виходив з наступного.

На підтвердження факту господарських операцій з ТОВ "Інвест проджект ЛТД» позивачем надано копії договорів на проведення будівельно-монтажних робіт №1/1-15 від 08.01.2015р., №01.05.2015 від 30.04.2015р., актів приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, договірної ціни, об'єктного кошторису, локального кошторису, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів витрат замовника, податкових накладних, платіжних доручень (т. 5, а.с. 58-137).

Як вбачається з матеріалів справи, Верховний Суд у постанові від 27.03.2018р. по даній справі зазначив про передчасність висновків судів попередніх інстанцій про реальність господарських операцій позивача з ТОВ "Інвест проджект ЛТД» у зв'язку з тим, що не було досліджено викладені в обвинувальному вироку від 23.02.2016 р. у кримінальному провадженні № 0000105, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 205 КК України, яким встановлено, що ОСОБА_4 - директор ТОВ "Інвест Проджект ЛТП, починаючи з 22.01.2015 р. самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, угоди фінансового характеру не укладав, печаткою підприємства не користувався.

За приписами ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м.Києва від 23.02.2016р. у справі № 759/1503/16-к затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28 січня 2016 року, між прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000105 - заступником начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшим радником юстиції Дяченком Любомиром Михайловичем та підозрюваним ОСОБА_4.

При цьому, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України.

Як вбачається зі змісту вказаного вироку, судом було встановлено, що після перереєстрації TOB «Інвест Проджект Лтд» ОСОБА_6 самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, угоди фінансового характеру не складав, печаткою підприємства не користувався, а реєстраційні та установчі документи підприємства передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, що надало змогу останній вести незаконну господарську діяльність, а саме: складати від імені ОСОБА_7 як директора TOB «Інвест Проджект Лтд»» необхідні документи фінансово-господарської діяльності (договори, податкові, видаткові накладні, акти виконаних робіт та інші документи), звітні документи даного підприємства по сплаті податків, які зовні складені вірно, але фактично не відповідають дійсності та надали змогу перераховувати грошові кошти без фактичного проведення фінансово-господарських операцій, тобто в подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа використала печатку, статутні документи та реквізити TOB «Інвест Проджект Лтд» для відображення в податковій та бухгалтерській звітності підприємства і його контрагентів операцій, які не відповідають дійсності

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, договори та первинні документи за наслідками правовідносин позивача з TOB «Інвест Проджект Лтд» з боку ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» підписані саме ОСОБА_4

За приписами ч. 6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підтвердження факту господарських операцій з ТОВ «Силіконова Долина» позивачем надано копії договору на проведення будівельно-монтажних робіт №1/10-15 від 30.09.2015р., актів приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів, договірної ціни, об'єктного кошторису, локального кошторису, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актів приймання виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів витрат замовника, договору відступлення права вимоги, податкових накладних, платіжних доручень (т.4, а.с. 190-254; т.5, а.с. 1-21).

На виконання ухвали суду від 27.08.2018 р. Шевченківським районним судом м. Києва надано засвідчену копію вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 31.05.2018р. у справі № 761/12271/17, яким директора ТОВ "Силіконова долина" () ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 205, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КАС України.

Зі змісту вищевказаного вироку вбачається, що здійснивши перереєстрацію ТОВ «Силіконова долина», ОСОБА_8 став єдиним засновником товариства, та призначивши себе на посаду директора вказаного підприємства, фактично отримав можливість здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені ТОВ «Силіконова долина». При цьому зазначено, що вищевказані умисні дії ОСОБА_8 щодо придбання, тобто перереєстрації на своє ім'я ТОВ «Силіконова долина», вчинені останнім без мети зайняття фінансово-господарською діяльністю й досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а також без мети здійснення самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, чим порушено ст.ст. 81, 87, 89 Цивільного кодексу України, ст. 56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України та ст. ст. 8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», які встановлюють підстави і порядок реєстрації юридичних осіб, та загальні принципи здійснення господарської діяльності. Крім цього, ОСОБА_8 після проведення перереєстрації жодних документів бухгалтерського обліку, звітності, та інших документів, що пов'язані з господарською діяльністю ТОВ «Силіконова долина» не готував та не підписував, де знаходиться печатка підприємства йому не відомо, банківськими рахунками він не розпоряджався.

Наявні в матеріалах справи договір на проведення будівельно-монтажних робіт №1/10-15 від 30.09.2015р., укладений ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" з ТОВ «Силіконова Долина», податкові накладні та інші документи, надані на підтвердження факту виконання умов вищенаведеного договору, підписано саме ОСОБА_8.

Таким чином, у справі, що розглядається, судом встановлено, що ТОВ "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" мало фінансово-господарські взаємовідносини з контрагентами що мають ознаки фіктивності - ТОВ «Силіконова Долина» (), ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» ().

Зазначена обставина не може залишатися неврахованою судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

У зв'язку з наведеним суд погоджується з висновками відповідача про те, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Аналогічну правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду від 25.09.2018 р. у справі №802/1233/16-а, від 18.09.2018 р. у справі №826/2822/15 (касаційне провадження № К/9901/5795/18), 04.09.2018 р. у справі №811/304/13-а (касаційне провадження №К/9901/2724/18), яка з урахуванням приписів ч.5 с. 242 враховується судом при вирішенні даної справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 01.12.2015р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеппермінт» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, статус фіктивного (нелегального) підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а відтак господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, суд вважає що за результатами перевірки за період 2015 р. позивачу за наслідками господарських правовідносин з ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» () правомірно збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 67761,60 грн.; за наслідками господарських правовідносин з ТОВ «Силіконова Долина» - 210000,00 грн.

Також суд вважає обґрунтованим збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість за наслідками господарських правовідносин з ТОВ «Інвест Проджект ЛТД» всього у розмірі 112936, грн., в тому числі за основним зобов'язанням у розмірі 75290,67 грн., за штрафними санкціями 37645,00 грн.; за наслідками господарських правовідносин з ТОВ «Силіконова Долина» 350000 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями у розмірі 233333,33 грн., за штрафними санкціями 116667,00 грн.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі Головного управління ДФС в Одеській області № від 14.09.2016 р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1868699,40 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 1653387,4 грн.; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі Головного управління ДФС в Одеській області № від 14.09.2016 р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2190675, 00 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 1460 450,00 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 730 225,00 грн.

Також згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст. 139 КАС України).

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З урахуванням приписів ст. 139 КАС України та наявності відповідної заяви позивача, суд дійшов висновку, що питання про розподіл судових витрат буде вирішено після ухвалення рішення суду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація" (65011, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 76, офіс 7; ) до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65012, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 7; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , від 14.09.2016 р.,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 14.09.2016 р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1868699,40 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 1653387,4 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 14.09.2016 р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2190675, 00 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 1460 450,00 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 730 225,00 грн.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.10.2018р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.