Справа № 626/980/16-а
Суддя: Константинов Д. С.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/980/16-а
Провадження № 2-а/626/1/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

30.08.2018 року м.Красноград

30.08.2018 року Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Константинова Д.С.

за участю секретаря Краєвої А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краснограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області про визнання неправомірними дій і незаконним рішення №39 від 24 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області, в якому просить визнати неправомірними дії виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області щодо прийняття рішення про визнання недійсними пунктів 2,3,4,5,6 рішення №73 від 28.05.2014 року «Про квартиру АДРЕСА_1» та повідомлення його і членів його сімї про необхідність зняття з реєстрації та звільнення службового жилого приміщення та визнати незаконним рішення №39 від 24 лютого 2016 року «Про жиле службове приміщення АДРЕСА_2»

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним та Службою безпеки України в особі Управління СБУ в Харківській області 29.09.2014 року був укладений контракт про проходження ним військової служби в СБУ, строком на 5 років, з 07.11.2014 року по 07.11.2019 року.

Рішенням виконкому Красноградської міської ради Харківської області №73 від 28.05.2014 року йому та членам його сімї була надана як службове приміщення квартира АДРЕСА_3.

Наказом СБУ №100-ос від 30.01.2016 року його було звільнено з військової служби у запас Збройних сил України і наказом Управління СБУ в Харківській області №18-ос від 05.02.2016 року було виключено із списків особового складу з 04.02.2016 року.

24.02.2016 року виконавчим комітетом Красноградської міської ради Харківської області було прийнято рішення №39, яким п.п.2,3,4,5,6 рішення виконкому №73 від 28.05.2014 року були визнані такими, що втратили чинність, у звязку з тим, що попередній квартиронаймач службового приміщення ОСОБА_1 звільнений з військової служби Лозівського міжрайонного відділу Управління СБУ в Харківській області та відповідно до Положення про порядок надання службових жилих приміщень підлягає виселенню з службового приміщення з усіма особами, які з ним проживають.

Позивач вважає таке рішення неправомірним, так як воно прийнято не на підставі наказу про виключення його із списків особового складу від 05.02.2016 року, а на підставі листа Управління СБУ в Харківській області від 15.02.2016 року №70/30-339 про звільнення ОСОБА_1 з Лозівського МВ УСБУ та щодо видачі ордеру працівнику СБУ ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, що є порушенням закону. Також він вважає невірним і незаконним формулювання п.1 рішення відповідача №39 від 24.02.2016 року, так як сам факт його звільнення не може бути підставою для визнання пунктів рішення виконкому №73 від 28.05.2014 року такими, що втратили чинність, і підставою для звільнення ним службового приміщення. Також службова квартира була надана у тимчасове користування членів його сімї, двоє із яких є малолітніми, а тому на здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна потрібна попередня згода органів опіки та піклування. При цьому вказане службове приміщення є єдиним приміщенням, яким вони користуються, іншим нерухомим майном вони не володіють.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 14.06.2016 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України в особі Управління служби безпеки України в Харківській області про поновлення на посаді, визнання неправомірними та скасування наказів, зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 30.07.2018 року провадження у справі було поновлено.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 позов підтримала і просила його задовольнити , враховуючи вищевказані підстави.

Красноградська міська рада просила розглянути справу у відсутність їх представника, рішення ухвалити на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Службою безпеки України в особі начальника Управління СБУ в Харківській області ОСОБА_4 29.09.2014 року був укладений контракт про проходження ним військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, строком на 5 років, з 07.11.2014 року по 07.11.2019 року (а.с.8).

Рішенням виконкому Красноградської міської ради Харківської області №73 від 28.05.2014 року йому та членам його сімї була надана як тимчасове службове приміщення квартира АДРЕСА_3 та видано ордер на службове приміщення №02678 (а.с.11-12).

Відповідно до витягу з наказу СБУ №100-ос від 30.01.2016 року ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту 61 та підпунктом «и» пункту 62 (у звязку із систематичним невиконанням умов контракту військослужбовцем) та пунктом 88-1 у запас Збройних сил України (а.с.9).

Згідно з витягом з наказу Управління СБУ в Харківській області №18-ос від 05.02.2016 року ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу з 04.02.2016 року (а.с.10).

24.02.2016 року виконавчим комітетом Красноградської міської ради Харківської області було прийнято рішення №39, яким п.п.2,3,4,5,6 рішення виконкому №73 від 28.05.2014 року були визнані такими, що втратили чинність, у звязку з тим, що попередній квартиронаймач службового приміщення ОСОБА_1 звільнений з військової служби Лозівського міжрайонного відділу Управління СБУ в Харківській області та відповідно до Положення про порядок надання службових жилих приміщень підлягає виселенню з службового приміщення з усіма особами, які з ним проживають (а.с.13).

Листом за №02-41/431 від 29.02.2018 року Красноградська міська рада повідомила ОСОБА_1 про необхідність зняття з реєстрації та звільнення із займаного приміщення в найкоротший термін (а.с.14).

Згідно із частиною першою статті 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ОСОБА_2 народних депутатів.

На підставі ст. 121-123 ЖК України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ОСОБА_2 народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу.

Порядок надання службових жилих приміщень і користування ними регулюється «Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними», затвердженого від 4 лютого 1988 № 37 ( далі Положення).

Відповідно до пункту 34 Положення та ст.124 Житлового кодексу Української РСР робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_1 було звільнено з військової служби і виключено із списків особового складу з 04.02.2016 року, тобто відпали підстави у звязку з якими йому та членам його сімї було надано тимчасове службове приміщення.

Постановою від 21.06.2018 року Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 у справі №820/1667/16 і залишив без змін ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016 року, якими йому відмовлено у поновленні на посаді.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в квартирі з ним проживають малолітні діти і тому для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна потрібна попередня згода органів опіки та піклування, а вказане службове приміщення є єдиним приміщенням, яким вони користуються, суд вважає безпідставними. Стаття 125 Житлового кодексу УРСР містить вичерпний перелік осіб, яких не може бути виселено з службового приміщення без надання іншого житлового приміщення, і сама наявність неповнолітніх дітей в сімї, яка займає службове приміщення, не зазначена серед таких підстав. В цьому випадку згода органу опіки та піклування на виселення із службового приміщення дітей не потрібна.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання незаконними дій виконкому Красноградської міської ради Харківської області і визнання незаконним їх рішення №39 від 24.02.2016 року, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 73-77, 242-246 КАС України,-

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Красноградської міської ради Харківської області про визнання неправомірними дій і незаконним рішення №39 від 24 лютого 2016 року- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя