Справа № 0640/4393/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

02 жовтня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4393/18

категорія 5.1

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попова О. Г., розглянувши заяву Любимівської ЗОШ І-ІІ ступенів про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Любимівської ЗОШ І-ІІ ступенів до Андрушівської районної ради Житомирської області , третя особа: Відділ освіти Андрушівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною діяльність, скасування рішення,

встановив:

01 жовтня до відділу документального забезпечення суду надійшла заява Любиміської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Андрушівського району Житомирської області надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до змісту якої позивач просить вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення Андрушівської районної ради Житомирської області VII скликання від 24.05.2018 №22 "Про організацію ведення самостійного бухгалтерського обліку в навчальних закладах Андрушівського району".

В обґрунтування поданої заяви вказує на неправомірність дій відповідача, які призвели до прийняття оскаржуваного рішення. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може призвести до незворотних наслідків, а відновлення порушених прав позивача значних зусиль та часу.

У відповідності до ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву Любимівської ЗОШ І-ІІ ступенів про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Положеннями статті 153 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Положеннями частини першої статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Суд наголошує, що заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, заява про вжиття заходів забезпечення позову повторює зміст позовної заяви в частині доводів щодо протиправності рішення Андрушівської районної ради Житомирської області VII скликання "Про організацію ведення самостійного бухгалтерського обліку в навчальних закладах Андрушівського району" від 24.05.2018 №22, однак не містить самостійного належного та достатнього обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Суд також звертає увагу заявника, що правову оцінку правомірності рішення Андрушівської районної ради Житомирської області VII скликання "Про організацію ведення самостійного бухгалтерського обліку в навчальних закладах Андрушівського району" від 24.05.2018 №22 буде надано судом під час розгляду справи по суті.

Крім того, вжиття заходів забезпечення шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення може порушити права та законні інтереси невизначеного кола суб'єктів - інших навчальних закладів Андрушівського району.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення у зазначений позивачем спосіб не відповідає критерію співмірності та засадам адміністративного судочинства.

В порушення положень статті 152 КАС України позивачем до вказаної заяви не додано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Зокрема, оскаржуваним рішенням вирішено організувати самостійне ведення бухгалтерського обліку у навчальних закладах Андрушівського району з 01 вересня 2018 року. Водночас, позивачем до заяви про забезпечення позову не додано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту, що станом на 01 жовтня 2018 року позивач з 01 вересня 2018 року зазнав порушення прав, законних інтересів, інших негативних наслідків внаслідок реалізації та виконання оскаржуваного рішення.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.8 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених позивачем обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява Любимівської ЗОШ І-ІІ ступенів про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 156, 204, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви Любимівської ЗОШ І-ІІ ступенів про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції у строк та в порядку, визначеному статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено: 02 жовтня 2018 року.

Суддя О.Г. Попова