Справа № 161/9428/18
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9428/18
Провадження № 2-а/161/415/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

за участю представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення за межі території України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що навчався у Національному університеті «Львівська політехніка» та тимчасово проживав в Україні.

05.06.2018 року Луцьким прикордонними загоном прийнято рішення про його примусове повернення з України. Дане рішення прийняте на підставі ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Однак, позивач зазначає, що жодних з передбачених у цій статті дій, які б давали можливість приймати рішення про його примусове повернення з України, він не вчиняв.

Позивач вважає дане рішення протиправним та таким, що підлягає до скасування, оскільки на час прийняття такого рішення встановлених ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстав для його примусового повернення у відповідача не було і таке рішення органом охорони державного кордону було винесено передчасно та з порушенням законних прав та інтересів позивача.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05.06.2018 року про його примусове повернення з України.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали. Просили суд в задоволенні позову відмовити, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 03.06.2018 року о 02 год. 30 хв. на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Новогрузьке» Луцького прикордонного загону прикордонним нарядом, в районі прикордонних знаків № 1043-1044, на вихід з України було виявлено та затримано громадянина ОСОБА_4 Ємен ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з групою осіб здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 202 та ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 263 КУпАП іноземного громадянина було затримано на строк до 3 годин для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 202 КУпАП «Порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах вїзду-виїзду» начальником відділу прикордонної служби «Новогрузьке» 03.06.2018 року було винесено постанову серії ПнРУ № 192891 про накладення на громадянина ОСОБА_4 Ємен ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 170 гривень (а.с. 28).

За ч. 1 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України» відносно позивача складено протокол про адміністративне адміністративне правопорушення від 03.06.2018 року серії ПнРУ № 192893, який 04.06.2018 року з матеріалами справи було направлено в Любомльський районний суд у Волинській області для розгляду.

Постановою Любомильського районного суду Волинської області від 16.08.2018 року громадянина ОСОБА_4 Ємен ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підставою для прийняття рішення про примусове повернення громадянина ОСОБА_4 Ємен ОСОБА_3 стало затримання в контрольованому прикордонному районі за спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Рішення про примусове повернення було прийняте 05 червня 2018 року згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п.п. 3 п. 2.1 «Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» затверджено Наказом МВС №353/271/150 від 23.04.2012 року в якому зобовязано громадянина ОСОБА_4 Ємен ОСОБА_3 покинути межі території України в 15 денний строк, до 20.06.2018 року.

У диспозиції ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Конституцією України зокрема ст. 26 встановлено, що «Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземцям та особам без громадянства може бути надано притулок у порядку, встановленому законом».

Враховуючи зазначене, в систему правового статусу іноземців поряд з Конституцією України входять закони України, КУпАП та інші нормативно-правові акти.

Згідно пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року № 1147 «Про прикордонний режим» зазначено, що іноземці та особи без громадянства вїжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають та пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.98 р. № 1147 «Про прикордонний режим» та підпункту 15 пункту 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» чітко вказано перелік документів за якими іноземці та особи без громадянства мають предявити при перетині державного кордону України, а саме національний паспорт або документ що його замінює, іноземці та осіб без громадянства, які навчаються у навчальних закладах України не менше як протягом одного року, - паспортний документ та посвідка на тимчасове проживання.

На момент затримання в контрольованому прикордонному районі іноземця громадянина ОСОБА_4 Ємен ОСОБА_3 був відсутній паспортний документ та посвідка на тимчасове перебування в Україні, іноземець надав лише студентський квиток, який згідно законодавства України не є документом, що надає право на перебування в контрольованому прикордонному районі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що прийняте рішення Луцьким прикордонним загоном відносно громадянина ОСОБА_4 Ємен ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове повернення за межі України є законним і таким, що не суперечить вимогам ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення за межі території України відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.09.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк