Справа № 236/2442/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №236/2442/16-а

адміністративне провадження №К/9901/37492/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 236/2442/16-а

за позовом ОСОБА_1 до виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - виконавча дирекція Фонду, Фонд відповідно), публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Укрзалізниця» в особі Філії «Енергозбут» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 травня 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Ткачова О.М. та

ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченко І.В., Чебанова О.О., -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» щодо відмови у підготовці та направленні до Фонду довідки - розрахунку на отримання грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів;

- визнати протиправною бездіяльність виконавчої дирекції Фонду щодо відмови у виплаті грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів;

- зобов'язати Філію «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» підготувати та направити до виконавчої дирекції Фонду довідку - розрахунок на отримання грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів;

- зобов'язати Філію «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» здійснити підготовку та направлення довідки - розрахунку на отримання грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів із врахуванням розміру посадового окладу на момент звернення до суду;

- зобов'язати виконавчу дирекцію Фонду прийняти до виконання довідку - розрахунок на виплату грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами підготовлену та направлену на їх адресу Філією «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» на підставі лікарняних листів;

- зобов'язати виконавчу дирекцію Фонду здійснити нарахування, та виплату грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наданих лікарняних листів;

- стягнути з Філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» на користь відшкодування нанесення моральної шкоди в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послалась на те, що вона з 2002 року працювала електромеханіком Краснолиманського лінійного відділу СП «Енергозбут» ДП «Донецька залізниця», була зареєстрована, проживала та проживає в АДРЕСА_1 Підприємство, на якому вона працювала, виконуючи свої функціональні обов'язки, знаходилось та знаходиться за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна (Кірова), 33.

Відповідно до лікарняних листів серія АЕУ №257555, АЕУ №278117 виданих Державним закладом «Відділкова лікарня» станції Красний Лиман ДП «Донецька-залізниця», позивачкою була тимчасово втрачена працездатність у зв'язку із вагітністю та пологами та надана на підприємстві відпустка на 140 днів з 05 травня по 07 вересня 2015 року та з 08 по 21 вересня 2015 року, але допомога їй не була сплачена, оскільки на той час органи Фонду покинули території Донецької та Луганської областей, які були не підконтрольні Україні, у зв'язку з чим керівництво служби, яке знаходилось в м. Донецьк, не мало можливості направити заяву-розрахунок за призначенням.

Зазначений лікарняний лист був повернуто позивачці для отримання грошових коштів на території України. В подальшому вона неодноразово зверталась і до відповідача, і до інших державних органів із вимогою здійснити виплату допомоги по лікарняному листу. Вважає, що відповідачем порушені її права, тому вона вимушена звернутися до суду і просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови їй у наданні матеріальної допомоги по вагітності та пологах, та зобов'язати відповідача здійснити фінансування для надання їй матеріального забезпечення.

Краснолиманський міський суд Донецької області постановою від 16 травня 2017 року відмовив в задоволенні позовних вимог.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11 липня 2017 року залишив без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог до виконавчої дирекції Фонду. В частині відмови в задоволенні позовних вимог до Філії «Енергозбут» «ПАТ «Укрзалізниця», апеляційний суд ухвалив скасувати постанову Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 травня 2017 року та в цій частині закрити провадження у справі.

Ухвалюючи таке рішення суд апеляційної інстанції керувався тим, що за відсутності звернення роботодавця до Донецького обласного відділення Фонду (або до будь-якого іншого відділення) з довідкою-розрахунком, у Фонду не має підстав приймати рішення про виплату грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами, а тому немає підстав вважати що на теперішній час будь-якими діями або бездіяльністю Фонд порушує права позивача, оскільки існує невирішений спір між позивачем та її роботодавцем про отримання довідки-розрахунку.

При цьому, закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог до Філії «Енергозбут» «ПАТ «Укрзалізниця», суд апеляційної інстанції виходив із того, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки в даному випадку відсутні владні управлінські функції з боку Філії «Енергозбут» «ПАТ «Укрзалізниця», яке не є суб'єктом владних повноважень.

04 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 травня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, ухвалити нове рішення - про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що в силу бездіяльності відповідачів, ОСОБА_1 не може скористатись своїм законним правом та отримати кошти за декретну відпустку. Окрім цього, скаржниця вказує на те, що вона є застрахованою особою і не має жодної заборгованості по сплаті відповідних внесків, що може бути підтверджено довідкою ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб).

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 11 серпня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Касаційний адміністративний суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції інстанцій - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ОСОБА_1 з 2002 року працювала електромеханіком Краснолиманського лінійною відділу СП «Енергозбут» ДП «Донецька залізниця»(а.с.18).

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.12).

Відповідно до лікарняних листів серія АГУ №257555, АГУ №278117 виданих Державним закладом «Відділкова лікарня» станції Красний Лиман ДП «Донецька залізниця», позивачкою була тимчасово втрачена працездатність у зв'язку із вагітністю та пологами та надана на підприємстві відпустку на 140 днів з 05 травня по 07 вересня 2015 року та з 08 по 21 вересня 2015 року (а.с.14,15).

Позивачка неодноразово зверталась до виконавчої дирекції Фонду із вимогою здійснити виплату допомоги по лікарняному листу, зверталась за роз'ясненнями до Урядової гарячої лінії на що отримала відповіді про можливість отримання належних їй виплат лише після повернення під контроль органів державної влади територій, які тимчасово не підконтрольні Україні (а.с.16-17).

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначені Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV, а умови фінансування Фондом страхувальників для надання ними матеріального забезпечення, визначені Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду від 22 грудня 2010 року № 26 (далі - Порядок фінансування).

Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1105-XIV Матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України).

У разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації матеріальне забезпечення за страховими випадками, які настали до їх ліквідації (реорганізації), виплачується застрахованим особам їх правонаступником, а в разі відсутності правонаступника - робочим органом Фонду за місцем здійснення обліку ліквідованого підприємства, установи, організації як страхувальника.

Застрахованим особам, стосовно яких страхувальником не виконано обов'язків щодо нарахування та виплати матеріального забезпечення за страховими випадками у зв'язку з відсутністю можливості встановлення місцезнаходження цього страхувальника, що підтверджується даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування та актами перевірки центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, призначення та виплата матеріального забезпечення здійснюються робочим органом Фонду за місцем реєстрації їх місця проживання чи перебування у порядку, встановленому правлінням Фонду.

Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду (частина третя статті 30 Закону № 1105-XIV).

Пунктом 5 Порядку фінансування встановлено, що для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01 січня 2011 року) (далі - місце обліку), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 1105-ХIV застраховані особи мають право на: отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом (пункт 2); оскарження дії страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг (пункт 8) та судовий захист своїх прав (пункт 9).

Це означає, що застрахована особа у разі порушення її права може звернутися до суду з позовом безпосередньо до страховика та/або страхувальника-роботодавця.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону № 1105-ХIV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Статтею 32 Закону № 1105-ХIV передбачені строки розгляду документів, призначення та виплати матеріального забезпечення за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Відповідно до статті 34 Закону № 1105-ХIV фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що для отримання коштів Фонду на виплату допомоги по вагітності та пологах, роботодавець - страхувальник повинен звернутися до робочого органу Фонду із заявою-розрахунком.

У справі, яка розглядається суди встановили, що роботодавець позивача не звертався до Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (або до будь-якого іншого відділення) з довідкою-розрахунком, тому у Фонду не було законних підстав приймати будь-які рішення щодо матеріального забезпечення позивачки, оскільки існує невирішений спір між ОСОБА_1 та філією ПАТ «Укрзалізниці» щодо отримання довідки-розрахунку.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог до виконавчої дирекції Фонду.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Касаційний адміністративний суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Касаційний адміністративний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами оспорюваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 236/2442/16-а - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду