Справа № 740/1499/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 жовтня 2018 року

Київ

справа №740/1499/17

адміністративне провадження №К/9901/62125/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07.05.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 у справі №740/1499/17 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення в частині,

УСТАНОВИВ:

20.09.2018 до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, подано зазначену касаційну скаргу.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07.05.2018, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення в частині.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що цей спір не є публічно-правовим і для нього встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пункт 2 частини 1 статті 4 КАС України містить положення, згідно з яким публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що у цій справі предметом спору є визнання незаконним та скасувати п.3.15. рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 06.12.2012 № 614 про оформлення права приватної власності «...ОСОБА_3, який проживає в АДРЕСА_1, на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1»..

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що спір у даній справі виник не у зв'язку із реалізацією відповідачем владних управлінських функцій, а з приводу його дій при оформленні права власності на нерухоме майно з підстав не відповідності актам цивільного законодавства та порушення цивільних права та інтересів позивача ОСОБА_2, тобто предмет спору в даній справі безпосередньо пов'язаний із підстав набуття та реалізації права власності на нерухоме майно, тобто має приватно-правовий характер.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції правильно встановив, що даний спір, який не має публічно-правового характеру та не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, що є підставою для закриття провадження у справі в порядку пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчить про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 333 Кодексу КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в частині оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 у справі №817/1359/18 за позовом ОСОБА_4 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон,

Судді Верховного Суду