Справа № 813/2923/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6567/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року про повернення позовної заяви у справі № 813/2923/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

суддя в 1-й інстанції - Карп'як О.О.,

час ухвалення рішення - 26.07.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 26.07.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, поновити на роботі та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом: зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (відповідача); реєстраційного номеру облікової картки платника податків (позивача) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомих номерів засобів зв'язку (відповідача), офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти (позивача та відповідача); завірення належним чином письмових доказів, долучених до позовної заяви та поданням письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання вимог цієї ухвали позивач подав заяву на усунення недоліків.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року позовну заяву у цій адміністративній справі повернуто позивачу у зв'язку з тим, що позивачем вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху виконано не у повному обсязі, а саме: не зазначено ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (відповідача).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що вимоги ухвали про залишення позовної заяви виконано. Просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не в повному обсязі виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: не зазначив ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (відповідача).

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Вимоги, що пред'являються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ст.160 КАС України.

Суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, якщо позивач не дотримав якоїсь із вимог до позовної заяви і відсутність певної інформації не дає можливості суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі та виконати обов'язок з повідомлення про це осіб, які беруть участь у справі, суд залишає позовну заяву без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки.

Ст.160 КАС України стандартизує структуру позовної заяви - містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Разом з тим, суд не повинен тлумачити положення статті у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі, а також, застосовуючи положення ст.160,161 КАС України, формально підходити до цих норм, у зв'язку з чим позовні заяви безпідставно залишати без руху та повертати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 10 липня 2018 року подав заяву на усунення недоліків, а саме: зазначив свій реєстраційний номер облікової картки платника податків (позивача), належним чином завірив письмові докази, долучені до позовної заяви та подав письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, вчиняв дії на усунення недоліків встановлених судом щодо вимог позовної заяви.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не в повному обсязі виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: не зазначив ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (відповідача).

Враховуючи усі вищенаведені правові норми та аналізуючи матеріали справи, колегія суддів вважає, що така підстава повернення є передчасною, оскільки неусунутий недолік позовної заяви має формальний характер і не перешкоджає суду вчинити дії, необхідні для відкриття провадження у справі, а тому за вищенаведених обставин відсутні підстави для повернення позовної заяви з наведених в ухвалі про повернення позовної заяви підстав.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Разом із тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасуванню, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.242, 243, 246, 250, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року про повернення позовної заяви у справі № 813/2923/18 скасувати та направити справу на продовження розгляду в суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик