Справа № 493/1497/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2018 року

м. Київ

справа №493/1497/16-а

адміністративне провадження №К/9901/33517/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Анцупова Т.О., Кравчук В.М.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. (судді - Скрипниченко В.О., Золотніков О.С., Осіпов Ю.В.) у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області щодо відмови у перерахунку та призначенні пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ в редакції Закону від 12.07.2001р. виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку;

-зобов'язати провести перерахунок йому пенсії за вислугу років відповідно вищевказаного Закону, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного )заробітку, тобто від суми, вказаної в довідці прокуратури Одеської області за №505 від 14.06.2016р. без обмежень максимального розміру та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату йому пенсії з 01.01.2016р., здійснивши донарахування до вже здійснених йому виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він має право на перерахунок та призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у розмірі 90% від суми місячного (чинного заробітку), у зв'язку з чим вважає відмову відповідача у такому перерахунку та призначенні пенсії протиправною.

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 21.11.2016р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області про відмову у перерахунку та призначенні пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ в редакції Закону від 12.07.2001 року, у розмірі 90% від суми місячного заробітку.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ в редакції Закону від 12.07.2001 року, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, тобто від суми вказаної в довідці прокуратури Одеської області за №505 від 14.06.2016 року без обмеження максимального розміру. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року, здійснивши донарахування до вже здійснених йому виплат.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. постанову Балтського районного суду Одеської області від 21.11.2016р. скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги, посилається на те, що при перерахунку працівникам прокуратури має обов'язково застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії, а внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того посилається на те, що відповідно до ст.ст. 22, 58 Конституції України права та свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність осіб.

Заперечуючи проти касаційної скарги відповідач просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Посилався на те, що відповідно до частини 20 статті 86 Закону №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, водночас на момент звернення позивача до пенсійного органу відповідного нормативно-правового акту прийнято не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що постановою Балтського районного суду Одеської області від 02.06.2015р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2015р., визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповіднодо ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»; зобов'язано зарахувати в стаж ОСОБА_1, який дає право на пенсію за вислугу років повний строк навчання в Одеському училищі міліції Міністерства внутрішніх справ України з 01.10.1992р. по 31.08.1994р. та призначити пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону, що діяв на час звернення ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років з 08.04.2015р.

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 08.08.2016р. позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області з приводу відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 14.06.2016р. №505 та зобов'язано здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 призначену пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 1 квітня 2015 року) із розрахунку 60% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Одеської області від 14.06.2016р. № 505, починаючи з 01.07.2016р., з урахуванням вже здійснених виплат.

Тобто на виконання судових рішень, позивачу була призначена пенсія за вислугою років та проведено нарахування із розміру 60% від суми місячного заробітку відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 01.04.2015 року (чинній на час звернення з заявою про призначення пенсії).

20.09.2016р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок і призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р., виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Листом від 28.09.2016р. №42/Т-3 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку і призначення пенсії за Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, зазначивши що на виконання судових рішень позивачу з 08.04.2015р. вже призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру».

Не погодившись з відмовою відповідача позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що діючий на сьогодні Закон від 14.10.2014р. №1697-VII суттєво погіршує становище позивача та обмежує в реалізації його законних прав та інтересів, які гарантувалися державою Законом від 05.11.1991 року, у зв'язку з чим позивач має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в редакції, яка діяла до липня 2011 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач незаконно відмовив позивачу у перерахунку та призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

В свою чергу, апеляційний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову про відмову в позові виходив з того, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії (вересень 2016р.) правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015 р., до частини 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено зміни. Після внесення змін, частина 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII (далі - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ.

Відповідно до частини 15 статті 86 Закону №1697-VII встановлено обмеження максимального розміру пенсії колишнім працівникам прокуратури, а відповідно до частини 20 цієї статті умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку що на час звернення позивача до відповідача з заявою від 20.09.2016р. про перерахунок пенсії та призначення пенсії норми законодавства, які визначали право позивача на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою втратили чинність, а визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України. При цьому Кабінетом Міністрів України умови та порядок проведення такого перерахунку визначені не були.

Також суд дійшов висновку, що норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду справи є чинними, не визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню всіма юридичними та фізичними особами.

З висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії Кабінетом Міністрів України будь-яких умов для перерахунку не визначено, правових підстав для здійснення такого перерахунку не існувало, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, на виконання судових рішень відповідачем вже здійснено призначення позивачу пенсії за вислугу років, та в подальшому і її перерахунок з розрахунку 60% від суми місячного заробітку, а тому звернення з заявою про призначення пенсії виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного ) заробітку після такого призначення, є необґрунтованим.

Посилання позивача в касаційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 10.12.2013р. у справі №21-348а131 та від 17.12.2013р. №21-445а13 є помилковим, оскільки у вказаній справі вирішувалося питання вибору норми права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, в частині визначення саме розміру пенсії у відсотках, встановленого на момент призначення пенсії, а не питань перерахунку пенсії із застосуванням норм права, які станом на момент звернення позивача за перерахунком пенсії втратили чинність.

Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися є безпідставними і висновки апеляційного суду не спростовують, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Також безпідставним є посилання позивача на те, що відповідно до статті 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені особи, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов?язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися також є безпідставним і висновки апеляційного суду не спростовує, оскільки пенсія позивачу була призначена на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ в редакції Закону, що діяв на час звернення ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років, а не Закону №1697-VII.

Крім того, на час звернення позивача до відповідача з завою про перерахунок та призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1789-ХІІ, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, положення зазначеного закону втратили чинність, а тому не підлягали застосуванню.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішення апеляційний суд порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук