Справа № 815/2317/18
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2317/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Сидорівського С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом Колективного підприємства Редакція газети Співрозмовник Ізмаїла до Ізмаїльської міської ради, треті особи Управління культури, національностей, релігій та охорони культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення в частині,-

ВСТАНОВИВ:

Колективне підприємство Редакція газети Співрозмовник Ізмаїла звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ізмаїльської міської ради, третя особа Управління культури, національностей, релігій та охорони культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування рішення Ізмаїльської міської ради від 23.12.2016р. №1780 VІІ в частині включення нежитлового приміщення за адресою Одеська область, м.Ізмаїл, пр. Суворова 40/вул. Ватутіна 38 до переліку обєктів, що підлягають приватизації у спосіб продажу за конкурсом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору безоплатного користування майном від 05.02.2001р. Ізмаїльська міська рада передала у безоплатне та безстрокове користування колективу редакції газети «Радянський Ізмаїл» нежитлове приміщення площею 445,7 кв.м., розташоване за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, пр. Суворова, 40 та 26.12.2000р. Загальними зборами трудового колективу редакції газети «Радянський Ізмаїл» було ухвалено рішення про зміну організаційно-правової форми та назви редакції, а саме про реорганізацію редакції газети «Радянський Ізмаїл» у колективне підприємство «Редакція Газети «Співрозмовник Ізмаїла». Позивач зазначив, що рішенням Ізмаїльської міської ради від 23.12.2016р. № 1780-УІІ «Про передачу обєктів комунальної власності Ізмаїльської міської громади, що підлягають приватизації у 2017 році» визначено перелік обєктів комунальної власності Ізмаїльської міської громади, які підлягають приватизації у 2017 році, до якого включено приміщення площею 443,50 кв.м, розташоване за адресою: м.Ізмаїл, пр. Суворова/вул. Ватутіна, 38, орендарем якого є редакція газети «Співрозмовник Ізмаїла». Позивач зазначив, що на підставі зазначеного рішення Ізмаїльської міської ради було здійснено продаж вказаного приміщення ОСОБА_1, який був єдиним учасником конкурсу з приватизації, а 02.11.2017р. представником ОСОБА_2, було направлено керівнику КП «Редакція газети «Співрозмовник Ізмаїла» листа-вимогу про звільнення приміщення. У зв'язку із цим позивач вважає, що його право на користування приміщенням за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр.Суворова, 40/ вул.Ватутіна, 38, а також на оформлення права власності на вказану будівлю порушено та Ізмаїльською міською радою було ухвалено незаконне, на думку позивача, рішення від 23.12.2016р. №1780-VІІ «Про передачу обєктів комунальної власності Ізмаїльської міської громади, що підлягають приватизації у 2017 році». На думку позивача, оскаржуване рішення є протиправним та таким що підлягає скасуванню, оскільки обєктом культурної спадщини є цілий «Будинок з лавками» за адресою м.Ізмаїл, пр.Суворова 40, ріг вул.Ватутіна 38. Однак, позивач зазначає, що до Державного реєстру нерухомих пам'яток місцевого значення «Будинок з лавками» не занесений та Перелік об'єктів культурної спадщини Управлінням не затверджувався, протокол науково-методичної ради не складався, облікова картка та паспорт об'єкта за формою, встановленою законом, відсутні, внаслідок нездійснення таких дій Управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини ООДА вважає об'єктом культурної спадщини лише флігель «В» будинку за адресою: м. Ізмаїл, пр. Суворова, 40 /вул.Ватутіна, 38 на підставі документу, який не відповідає вимогам чинного законодавства. У той же час зазначений флігель, на думку позивача, є не окремою будівлею, а невід'ємною частиною цілого будинку, а з тексту рішення виконкому Одеської обласної ради народних депутатів № 167 від 17 квітня 1987 року та рішення Ізмаїльської міської ради від 31.05.2013р. № 2938 вбачається, що «Будинком з лавками», а отже і культурною спадщиною, є цілий будинок за адресою: м. Ізмаїл, пр.Суворова, 40 /вул. Ватутіна, 38.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Ухвалою суду від 29.05.2018р. відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.07.2018р. продовжено строк підготовчого провадження у вказаній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 27.08.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог Колективного підприємства Редакція газети Співрозмовник Ізмаїла у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов від 22.06.2018р., зазначивши що під охороною Управління охорони обєктів культурної спадщини обласної державної адміністрації знаходиться саме - друкарня (згідно експлікації технічного паспорту літ. В) загальною площею 287,2 кв. м. та відповідно до свідоцтва про права власності на нерухоме майно Ізмаїльської міської ради обєкт нерухомого майна складається з: літ. А - адміністративна будівля - 262, 1 кв. м літ. Б - адміністративна будівля - 149,3 кв. м літ. Г - адміністративна будівля - 59,3 кв. м літ. В - друкарня - 355 кв. м літ. Д - гараж - 104, 7 кв. м літ. С - гараж - 36,8 кв. м літ. Е - цех -127,4 кв. м літ Ж - склад - 243, 4 кв. м літ. Н - адміністративна будівля - 181,3 кв. м літ. З, Р - вбиральня літ. Л, М, П - сарай літера 1-9 - надвірні споруди. Згідно договору купівлі-продажу комунального майна шляхом продажу на конкурсі від 19 вересня 2017 року у власність покупця перейшли наступні приміщення: літера А - адміністративна будівля з підвалом «а», верандою «аі», верандою «а2», загальною площею 262,1 кв.м.; літера «Б» - адміністративна будівля, загальною площею - 55,7кв.м, літера Г - адміністративна будівля, загальною площею -21,0 кв.м;літера Д - гараж, загальною площею - 104, 7кв.м, літера Р вбиральня; літера М сарай;літера П сарай; надвірні споруди № 5,6, 7, 8, 9. Таким чином представник відповідача зазхначав, що до обєкту малої приватизації відповідно до договору купівлі - продажу від 19.09.2017р. не входить друкарня (літера В), що є обєктом культурної спадщини згідно охоронного договору на памятку культурної спадщини. Відповідач зазначив, що згідно рішення господарського суду Одеської області по справі №916/606/15-г від 14.03.2015р. за позовом Колективного підприємства «Редакція газети «Співрозмовник Ізмаїла», залишеного без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.05.2018р., - об'єктом культурної спадщини є лише флігель літ. «В», розташований за адресою: м. Ізмаїл, пр. Суворова, 40 ріг вул. Ватутіна, 38». Разом з тим, представник відповідача зазначив, що обєкт за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, пр.Суворова, 40 / вул. Ватутіна, 38 починаючи з 2014 року, щорічно, включався до переліків обєктів комунальної власності Ізмаїльської міської громади, які підлягають приватизації, у тому числі і в 2016 році, про що колективне підприємство повідомлялось однак участі у відповідних конкурсах не приймало. Також, на думку відповідача, оскаржуване рішення не порушує прав Колективного підприємства «Редакція газети «Співрозмовник Ізмаїла».

05.06.2018р. до суду надійшли письмові пояснення Управління культури, національностей, релігій та охорони культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації у яких представник третьої особи зазначила, що рішенням Одеського обласного виконавчого комітету від 17.04.1998р. №167 під охорону держави як памятку архітектури та містобудування місцевого значення дійсно прийнято будівлю за адресою пр.Суворова, 40 без зазначення будь яких її частин. Проте, у рішенні наведено назву памятки - Будинок з лавками» (рос.: «Дом с лавками») та вказано рік побудови обєкта - І половина XIX сторіччя, тим самим рішенням під охорону держави прийнято ще декілька памяток з аналогічною або схожою назвою - Будинки з лавками за адресами - проспект Суворова 42 та 44, та Торгові ряди - по проспекту Суворова, 53 та 55. Всі зазначені памятки мають спільні риси, характерні для провінційних торгівельних споруд першої половини XIX століття - суцільний або частковий ряд колон (іонічного або доричного/тосканського ордеру) по фасаду, який створює навіс торгового ряду. Також, третя особа зазначила, що будівля, розташована за адресою: просп. Суворова, 40 (літера АІ) (на розі вул. Гоголя) має стилістичні риси модерну у вирішені фасадів, найбільш виразно з боку вулиці Гоголя, що може свідчити, що зазначена споруда побудована наприкінці XIX - початку XX століття. Таким чином, як зазначила представник третьої особи, обєктом культурної спадщини, який приймався під охорону держави як памятка архітектури та містобудування місцевого значення - «Будинок з лавками» (І пол.. XIX ст.) слід вважати будівлю за адресою: вул.Суворова, 40 ріг вул. Семінарської (Ватутіна) 38 (літера В І), що підтверджується описом памятки, схемою її розташування з позначенням конфігурації памятки у паспорті памятки історії та культури України (нерухомої) виготовленому 26.04.2001р. Відповідно до ст.18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» обєкти культурної спадщини, що є памятками, можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини. Згідно наявної в управлінні інформації за зазначеною адресою було відчужено приміщення загальною площею 443,5 кв.м, а саме: літера А - адміністративна будівля з підвалом «а», верандою - «аі», верандою - «а2», загальною площею 262,1 кв.м., із літери Б - адміністративна будівля, приміщення № 6,7,8,9,10,11, загальною площею 55,7 кв. м., із літери Г - адміністративна будівля, приміщення № 1,4,1, площею 21,0 кв. м., літера Д - гараж, загальною площею 104,7 кв.м., літера Р- вбиральня, літера М - сарай, літера П - сарай, надвірні споруди № 5,6,7,8,9. У зв'язку з чим, на думку третьої особи, відчуження приміщень за адресою: м. Ізмаїл, пр-т Суворова, 40/вул. Ватутіна, 38, які не є обєктами культурної спадщини, не потребує погодження управління.

Управління культури, національностей, релігій та охорони культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації було повідомлено про день та час слухання справи однак у судове засідання його представник не з'явився.

Ухвалою суду від 12.09.2018р., яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі у якості третьої особи що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1.

25.09.2018р. до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 про розгляд справи без участі третьої особи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.06.2009р. у справі №22-30/148-08-2968 визнано, зокрема, право власності на будівлі-памятки культурної спадщини, розташовані у місті Ізмаїл за наступними адресами: пр-т Суворова, 53 ріг вул. Ватутіна; пр-тСуворова, 40 ріг вул. Ватутіна, 38 за територіальними громадами сіл, селищ, міст Одеської області в особі Одеської обласної ради.

Рішенням Одеської обласної ради від 04.06.2013р. №858-YІ «Про передачу об'єкта культурної спадщини «Будинок з лавками», що розташований за адресою: м.Ізмаїл, пр-тСуворова, 40/вул. Ватутіна, 38 із спільної власності територіальних громад сіл, селищ , міст області до комунальної власності територіальної громади м.Ізмаїл» передано вищезазначений об'єкт до комунальної власності територіальної громади м.Ізмаїл.

Рішенням Ізмаїльської міської ради від 31.05.2013р. №2938 вирішено надати згоду на прийом об'єкта культурної спадщини «Будинок з лавками», який розташований за адресою: м.Ізмаїл, пр. Суворова 40/ріг вул. Ватутіна,38 із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області до комунальної власності територіальної громади м. Ізмаїл (а.с.32).

22.10.2014р. між Управлінням охорони обєктів культурної спадщини обласної державної адміністрації (органом охорони) та Ізмаїльською міської радою (власник) укладено охоронний договір на пам'ятку культурної спадщини №04-02/3/06, відповідно до п.1 якого власник бере на себе зобовязання щодо охорони будівлі-пам'ятки загальною площею 287,2 кв.м. у будівлі-пам'ятці: по пр. Суворова 40 ріг вул. Ватутіна,38 у м.Ізмаїл Одеської області Будинок з лавками, споруджений у І пол ХІХ ст., під охорону держави прийнятий рішенням Одеського обласного виконавчого комітету від 17.04.1987р. №167 як пам'ятка архітектури місцевого значення (а.с.110-113).

Відповідно до п.6 охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини № 04-02/3106 від 22.10.2014р., власник бере на себе зобов'язання щодо здійсненя використовування будівлі - пам'ятки загальною площею 287,2 кв.м. по пр. Суворова 40 ріг вул. Ватутіна,38 у м.Ізмаїл Одеської області під розміщення типографії, включно для діяльності, що не спричиняє ушкоджень пам'ятці.

Рішенням Ізмаїльської міської ради №1780-VІІ від 23.12.2016р. «Про передачу обєктів комунальної власності Ізмаїльської міської громади, що підлягають приватизації у 2017 році» затверджено перелік обєктів комунальної власності Ізмаїльської громади, що підлягають приватизації у 2017 році», до якого віднесено, зокрема, нежитлові приміщення, надвірні споруди, розташовані за адресою: пр. Суворова 40/ вул. Семінарська (Ватутіна), 38, загальною площею 443,50кв.м.(а.с.17-18).

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначені Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000р. N1805-III, згідно якого об'єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об'єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини;орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим;обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації;виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р.N 280/97-ВР, згідно п.1 ст.60 якого територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частинами 5,6 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 р. N2163-XII (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація державного майна - платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об'єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

05.02.2001р. між Ізмаїльської міською радою та колективом редакції газети «Радянський Ізмаїл» укладено договір безоплатного користування, згідно якого Ізмаїльська міська рада передала у безоплатне та безстрокове користування редакції нежитлове приміщення площею 445,7 кв.м., розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр.Суворова, 40 (а.с.12-14)

26 грудня 2000 року Загальними зборами трудового колективу редакції газети «Радянський Ізмаїл» було ухвалено рішення про зміну організаційно-правової форми та назви редакції, а саме про реорганізацію редакції газети «Радянський Ізмаїл» у колективне підприємство «Редакція Газети «Співрозмовник Ізмаїла» (а.с.15-16).

Таким чином, з 2001 року у користуванні Колективного підприємства «Редакція Газети «Співрозмовник Ізмаїла» знаходилось нежитлове приміщення площею 445,7 кв.м., розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Суворова, 40.

Разом з тим, згідно наявної в матеріалах справи вимоги представника за довіреністю ОСОБА_2, адресованої керівнику КП «Редакція газети «Співрозмовник Ізмаїла», представник ОСОБА_1 звернувся до редакції газети із проханням термінового звільнення приміщення в строк до 03.11.2017р., посилаючись на те, що власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Одеська обл.., м.Ізмаїл, проспект Суворова 40/вул. Семінарська, 38 є фізична особа ОСОБА_1 (а.с.27)

Вказані обставини свідчать про те, що оскаржуване рішення стосується прав КП«Редакція газети «Співрозмовник Ізмаїла» на користування нежитловим приміщенням, переданого Ізмаїльською міською радою у безстрокове користування. При цьому, доказів розірвання зазначеного договору до суду не надано.

Щодо правомірності прийняття рішення Ізмаїльської міської ради від 23.12.2016р. №1780 VІІ в частині включення нежитлового приміщення за адресою Одеська область, м.Ізмаїл, пр. Суворова 40/вул. Ватутіна 38 до переліку обєктів, що підлягають приватизації у спосіб продажу за конкурсом, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів «Про затвердження додаткового списку памятків архітектури місцевого значення» від 17.04.1997р. №167, Будинок з Лавками за адресою м.Ізмаїл вул.Суворова,40 віднесено до памятки архітектури (а.с.28-31).

Згідно листа Управління культури, національностей, релігій та охорони обєктів культурної спадщини №0113/1526сп, розташований по вул.Суворова,40 на розі Ватутіна, 38 Будинок з лавками, споруджений у 1 половині XIX ст. було прийнято під охорону державу як пам'ятку архітектуру місцевого значення рішенням виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 17.04.1987р. №167 та до Державного реєстру нерухомих пам'яток України зазначений обєкт не заносився (а.с.165).

Також, у зазначеному листі управління від 21.06.2018р. №0113/1526сп вказано, що відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», на вказаний обєкт розповсюджується статус памятки культурної спадщини, як на такий, що взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Так, згідно ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000р.

N 1805-III об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; пам'ятка культурної спадщини - об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, або об'єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об'єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Згідно паспорту памятки історії та культури України №13, найменування памятки «Дім з лавками» за адресою м.Ізмаїл, проспект Суворова 40 ріг Ватутіна - це приміщення яке є одноповерховим підвальним приміщенням з колонами іонічного ордеру по головному фасаду, які несуть на собі частину перекриття тим самим створюючи під навіс торгового ряду. Приміщення в плані є П-образне, заміри 24,44 м на 26,24м, висота 3,1 м та 4,13м.(а.с.36-41).

Згідно договору купівлі-продажу комунального майна шляхом продажу на конкурсі від 19.09.2017р.(а.с.19-24), укладеного між територіальною громадою в особі Ізмаїльської міської ради та ОСОБА_1, у власність останнього передано обєкт малої приватизації комунальної власності -13/50 часток нежитлових будівель, які розташовані за адресою:Одеська обл., м.Ізмаїл, проспект Суворова 40/вул. Семінарська,38.

При цьому, у власність ОСОБА_1 перейшли приміщення, загальною площею 443,5 кв.м.,а саме літера А - адміністративна будівля з підвалом «а», верандою «а1», верандою «а2», загальною площею 262,1 кв.м., із літери Б - адміністративна будівля, приміщення №6,7,8,9,10,11 загальною площею 55,7 кв.м., із літери Г- адміністративна будівля, приміщення №1,4, І площею 21 кв.м., літера Д-гараж, загальною площею 104,7 кв.м., літера Р-вбиральна, літера М-сарай, літера П-сарай, надвірні споруди №5,6,7,8,9

Водночас суд враховує, що згідно технічного паспорту на громадський будинок №40/38 пр. Суворова /вул. Ватутіна, м. Ізмаїл (виготовленого 24.09.2009р.(а.с.114-131), а саме експлікації внутрішніх площ згідно плану будови, зазначений будинок складається з літ. А загальної площі загальної площі частин приміщень 262,1 кв.м.; літ.Б- 149, 30 кв.м.; літ.В- 355,2кв.м.; літ.Г-59,30кв.м.; літ. Д-104,7 кв.м.; літ. Е- 127,4кв.м.; літ. Ж-243,4кв.м.; літ.Н-181,3 кв.м.; літ. С-36,8. Разом-1519,50кв.м.

Таким чином, до обєкту малої приватизації, відповідно до рішення Ізмаїльської міської ради від 23.12.2016р. №1780 VІІ та в подальшому відповідно до договору купівлі-продажу від 19.09.2017р., не входить друкарня (літера В), що є обєктом культурної спадщини.

При цьому, суд враховує, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.05.2018р. по справі №916/2606/17 за позовом КП «Редакція газети «Співрозмовник Ізмаїла» до Ізмаїльської міської ради, Фонду комунального майна Ізмаїльської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсними конкурсу з приватизації нежитлової будівлі, договору купівлі-продажу, зобовязання не вчиняти дії, встановлено наступне:

-нежилі приміщення в будівлях літ.А, літ.Б, літ.Г, №1, літ.Д, загальною площею 443,5кв.м, господарські споруди - літ.М, літ.П, літ.Р, надвірні споруди 5-9, не віднесено Ізмаїльською міською радою до переліку об'єктів, що не підлягають приватизації, та не є об'єктом культурної спадщини, що також підтверджується охоронним договором на пам'ятку культурної спадщини № 04-02/3106 від 22.10.2014р., відповідно до якого об'єктом культурної спадщини є лише флігель літ. «В», розташований за адресою: м.Ізмаїл, пр. Суворова,40/вул. Семінарська (Ватутіна), 38;

- до об'єкту малої приватизації відповідно до договору купівлі - продажу від 19 вересня 2017 року не входить друкарня (літера В), що є об'єктом культурної спадщини згідно охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини.

Таким чином, друкарня (літера В), що є об'єктом культурної спадщини згідно охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини №13, не була включена до переліку обєктів, що підлягають приватизації у спосіб продажу за конкурсом згідно рішення Ізмаїльської міської ради від 23.12.2016р. №1780 VІІ.

У зв'язку з викладеним, рішення Ізмаїльської міської ради від 23.12.2016р. №1780 VІІ в частині включення нежитлового приміщення за адресою Одеська область, м.Ізмаїл, пр.Суворова 40/вул. Ватутіна 38 до переліку обєктів, що підлягають приватизації у спосіб продажу за конкурсом у розмірі 443,50 кв.м. прийнято у порядку встановленого чинним законодавством України на момент прийняття оскаржуваного рішення, а тому скасуванню не підлягає.

Щодо посилання позивача на допущення Управлінням протиправної бездіяльності, яка полягає у нездійсненні реєстрації обєкта культурної спадщини у порядку, встановленому Законом України «Про охорону культурної спадщини», суд зазначає, що предметом розгляду вказаної справи є рішення Ізмаїльської міської ради та що флігель літ.«В», розташований за адресою: м.Ізмаїл, пр. Суворова,40/вул. Семінарська (Ватутіна), 38 є пам'яткою культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000р. N1805-III, до вирішення питання про включення (невключення) об'єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

При цьому у межах вказаної справи рішення, дії чи бездіяльність Управління культури, національностей, релігій та охорони культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації КП «Редакція газети «Співрозмоник Ізмаїла» не оскаржувались.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, адміністративний позов Колективного підприємства Редакція газети Співрозмовник Ізмаїла задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Колективного підприємства Редакція газети Співрозмовник Ізмаїла-відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 01.10.2018р.

Суддя К.О. Танцюра

.