Справа № 815/2804/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2804/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Управління державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Столес Лоджистік» про визнання протиправною бездіяльності щодо не здійснення контролю, зобов'язання прийняти рішення про визначення коду товару та зобов'язання повернути надміру сплачені платежі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Управління державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Столес Лоджистік» в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці Державної фіскальної служби щодо не здійснення контролю правильності класифікації товарів при оформленні митної декларації від 07.05.2018 №UA500650/2018/016555, поданої при митному оформленні легкового автомобіля (що був у використанні) марки BMW, модель І3 REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4;

зобов'язати Одеську митницю Державної фіскальної служби прийняти рішення про визначення коду імпортованого за митною декларацією від 07.05.2018 №UA500650/2018/016555 легкового автомобіля (що був у використанні) марки BMW, модель І3 REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4 за кодом 8703 90 10 10 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності;

зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м.Одесі Одеської області повернути надміру сплачені суми митних платежів при ввезенні на митну територію України легкового електричного автомобіля (що був у використанні) марки BMW, модель І3 REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4 за кодом 185 (ставка 109,129 EUR) - у сумі 3 435,945 грн., за кодом 121 (ввізне мито) - у сумі 38 077,24 грн. та за кодом 128 (ставка 20 %) - у сумі 83 769,93 грн. (податок на додану вартість) та загалом відшкодувати 125 282,18 грн.

Позов вмотивовано наступним.

Щодо бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Митним оформленням є виконання митним органом дій (процедур), що пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Відповідно до частини першої ст. 70 МКУ, метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів. Митне оформлення здійснюється посадовими особами митного органу.

Згідно зі ст. 72 Митного кодексу митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів і документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставлення відповідних відміток на митній декларації та товаросупровідних документах.

Статтею 313 цього Кодексу передбачено, що митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст. 69 Митного кодексу України (далі - МКУ), при декларуванні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Декларант самостійно вказує в декларації код УКТЗЕД товару, що імпортує. Фіскальні органи, у свою чергу, здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення. Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України №650 від 30.05.2012 р. «Про затвердження Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами ст. 257 МКУ;

відомостей про товар та код товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар, зазначений у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог ст. 68 МКУ;

заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС.

У випадку виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів фіскальний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Позивач вважає, що співробітниками Відповідача було не тільки введено в оману співробітників Третьої особи в частині безальтернативності визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД - 8703 90 10 90, але й допущена протиправна бездіяльність щодо контроля правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, яка призвела до необґрунтованих витрат Позивача та відповідно надміру сплачених сум митних платежів.

Щодо технічних особливостей електромобіля BMW модель ІЗ REX.

Так як Позивач не є кваліфікованим спеціалістом із технічних питань, виявити невідповідність заявленого в графі 33 митної декларації від 07.05.2018 № UA500650/2018/016555 коду УКТ ЗЕД, вдалося лише після проведення спеціального дослідження автомобіля та технічної документації компанії виробника.

Автомобіль BMW модель ІЗ REX, згідно технічної документації компанії виробника, є електромобілем, котрий обладнано електродвигуном потужністю 125кВт, та який використовує електричну систему тяги, що приводить транспортний засіб у рух в будь-який час (завжди).

В автомобілі встановлено акумуляторну систему, що забезпечує запас ходу на одній підзарядці до 160 км.

Однак, модель ІЗ REX додатково обладнана установкою, так званим «подовжувачем ходу» Range Extender, що працює як генератор, здатна забезпечувати додатковий діапазон пробігу до 150 кілометрів.

Таким чином, електрична енергія є первинним джерелом енергії транспортного засобу, в той час як пальне є вторинним (та не обов'язковим) джерелом енергії. Вказаний транспортний засіб має два режими роботи: "електричний режим" та "режим розширеного діапазону". В "електричному режимі" даний транспортний засіб рухається лише за рахунок блоку електричної тяги. Він перетворює електричну енергію у механічну для приводу у рух коліс. У "режимі розширеного діапазону" транспортний засіб отримує енергію як від батареї, так і від двигуна-генератора. Коли транспортний засіб досягає кінця свого електричного діапазону руху (коли батарея розряджається), він може переключитися у "режим розширеного діапазону". У такому вторинному режимі електрична енергія генерується двигуном, якій живиться від палива.

«Подовжувач ходу» Range Extender конструктивно не пов'язаний із трансмісією автомобіля, він тільки обертає генератор, який підзаряджає батареї. В разі виходу батареї з ладу, даний автомобіль рухатись за рахунок бензинового двигуна НЕ ЗМОЖЕ.

Саме це, відрізняє автомобіль BMW модель ІЗ REX від гібридних автомобілів, так як останні використовують для приводу ведучих колес більше одного джерела енергії. Тобто, від гібридних автомобілях привід на ведучі колеса відбувається ОДНОЧАСНО і від двигуна внутрішнього згорання і від електродвигуна.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, позивач вважає належним кодом для імпортованого за митною декларацією від 07.05.2018 № UA500650/2018/016555 легкового автомобіля (що був у використанні) марки BMW, модель ІЗ REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4 саме код 8703 90 10 10 відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою суду від 13.06.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву по справі.

27.06.2018 року за вхід. №18461/18 канцелярією суду зареєстрований відзив на позов Управління Державної казначейської служби України у м.Одесі Одеської області, який подано у строк, встановлений судом.

Відзив обґрунтовано наступним.

Порядком повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року № 643 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2007 року за № 1679/28124, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява декларанта може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Позивачем така заява не подавалась.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання управління Казначейства повернути надмірно сплачені суми митних платежів при ввезенні на митну територію України легкового електричного автомобіля у сумі 125 282,18 грн. є передчасними й такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України.

03.07.2018 року за вхід. №18824/18 канцелярією суду зареєстровано відзив на позов Одеської митниці ДФС, який подано у строк, встановлений законом та ухвалою (ухвала отримана 15.06.2018р.).

Відзив обґрунтовано наступним.

Відповідно до ч. 1, 2, 8 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі і відомості про товари (найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД); відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; інші передбачені законодавством відомості.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України, встановлено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з ч.1 статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Таким чином, уповноважена особа позивача, яка наділена правом вчиняти дії, пов'язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені ОСОБА_1 TОB «Столес Лоджистік" (ОСОБА_2.) самостійно зазначив у митній декларації №UA500650/2018/016555 від 07.05.2018 код товару за УКТЗЕД, опис товару, нарахував та сплатив податки: акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами; мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами; податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI визначено, що митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 275 5-VI крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про ставки митних платежів; застосування пільг зі сплати митних платежів; суми митних платежів; спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України, митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов'язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Крім того, відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 43.3 - 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік

шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Звертаємо увагу суду на те, що позивач не звертався до Одеської митниці ДФС із заявою про надання висновку про повернення митних платежів.

З огляду на викладене. Відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

07 травня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СТОЛЕС ЛОДЖИСТІК», яке діяло від імені ОСОБА_1 здійснювалось ввезення на територію України легкового автомобіля (вживаного) марки BMW, модель ІЗ REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4 через митний пост «Спеціалізований» (UA 500650) Одеської митниці ДФС.

07 травня 2018 року ТОВ «СТОЛЕС ЛОДЖИСТІК» до митного поста «Спеціалізований» Одеської митниці ДФС подано митну декларацію №UА500650/2018/016555 щодо здійснення митного оформлення легкового автомобіля, що був використанні, марки BMW, модель ІЗ REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4, загальна кількість місць (включаючи місце водія) - 4, призначення автомобіля пасажирський, робочий об'єм циліндрів - 0 cm3, потужність двигуна - 125 кВт, потужність двигуна - 170 к.с., номер шасі - нема даних, тип кузова - седан, з двигуном - електричним, номер двигуна - нема даних, колісна формула - 4x2, колір чорний, календарний рік виготовлення - 2015, модельний рік виготовлення - 2015, виробник - Bayerische Motoren Werke AG, країна виробника - Німеччина, DE.

У графі 33 митної декларації №UA500650/2018/016555 було зазначено, що код товару згідно з УКТ ЗЕД: 8703 90 10 90.

Також, відповідно до графи 47 митної декларації від №UA500650/2018/016555 були нараховані наступні платежі:

по коду 121 (ставка 10%) - у сумі 38 077,24 грн.;

по коду 185 (ставка 109,129 EUR) - у сумі 3 435,945 грн.;

по коду 128 (ставка 20 %) - у сумі 83 769,93 грн.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ВИСНОВКИ СУДУ.

Конституція України

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 8 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, визначено, що декларант - це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Пунктом 1 частини 1 статті 265 Митного кодексу України, встановлено, що декларантами мають право виступати при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Відповідно до частини 5 статті 265 Митного кодексу України, декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Пунктом 63 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, визначено, що уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов'язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Відповідно до правил заповнення графи 8 митної декларації "Одержувач", викладених у главі 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 8 при ввезенні (пересиланні) товарів громадянами зазначаються відомості про одержувача (при пересиланні) або громадянина, який безпосередньо ввозить їх на митну територію України.

Також відповідно до правил заповнення графи 9 митної декларації " Особа, відповідальна за фінансове врегулювання", викладених у главі 2 розділу II Порядку заповнення митний декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 9 при декларуванні товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, у графі зазначаються відомості про одержувача (при пересиланні) або громадянина, який безпосередньо ввозить їх на митну територію України. Якщо такий громадянин є уповноваженою особою іншого громадянина і діє на підставі нотаріально посвідченого доручення (довіреності), у графі зазначаються відомості про такого іншого громадянина-довірителя.

Крім того, згідно з правилами заповнення графи 14 митної декларації "Декларант/Представник", викладених у главі 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 14 згідно з пунктами 1, 2, 4 додатка до цього Порядку наводяться відомості про: декларанта, якщо товари декларуються декларантом; уповноважену особу, якщо товари декларуються особою, уповноваженою на це декларантом. Якщо товари, що переміщуються через митний кордон України іншою особою, декларуються митним брокером, додатково зазначаються серія й номер ліцензії на провадження митної брокерської діяльності та дата її видачі.

Відповідно граф 8, 9 митної декларації №UА500650/2018/016555 від 07.05.2018 одержувачем транспортного засобу є громадянка ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

Відповідно до графи 14 митної декларації №UА500650/2018/016555 від 07.05.2018, ТОВ «Столес Лоджистік» (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1) є уповноваженою на декларування особою відповідно до договору про надання послуг декларування товарів №867 від 14.02.2017.

Відповідно до ч. 1, 2, 8 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі і відомості про товари (найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД); відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; інші передбачені законодавством відомості.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України, встановлено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з ч.1 статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Пунктом 3 розділу І "Загальні положення" Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397) визначено, що класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Пунктом 1 розділу III "Контроль правильності класифікації товарів і прийняття Рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом" вищезазначеного Порядку передбачено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Відповідно до правил заповнення граф 31, 33, 47 митної декларації, викладених у главі 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за№ 1372/21684:

у графі 31 "Вантажні місця та опис товарів - Маркування та кількість - Номери контейнерів - Кількість та розпізнавальні особливості" під номером 1 зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення): наприклад, комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо). Не допускається перенесення в графу непідтвердженого опису класифікаційний групувань УКТ ЗЕД, що відповідають коду товару;

в графі 33 "Код товару" якщо не передбачено інше, то в першому підрозділі графи зазначаються перші 8 знаків коду товару згідно з УКТ ЗЕД. У другому підрозділі графи зазначаються дев'ятий та десятий знаки коду товару згідно з УКТ ЗЕД. При декларуванні товарів у передбачених Митним кодексом України випадках за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД, якому відповідає найбільша ставка мита, у графі зазначається код згідно з УКТ ЗЕД товарної підкатегорії, для якої передбачена найбільша ставка ввізного мита, з тих кодів, у яких можуть класифікуватись товари;

в графі 47 "Нарахування платежів" у другій колонці "Основа нарахування" зазначаються:

при нарахуванні мита:

за адвалорною ставкою - митна вартість товару, зазначена в графі 45 МД;

за специфічною ставкою - кількість товару у відповідних одиницях вимірювання та обліку;

При нарахуванні акцизного податку:

у разі обчислення акцизного податку із застосуванням адвалорних ставок - відповідна база оподаткування (вартість товарів (продукції), що ввозяться на митну територію України, за встановленими імпортером максимальними роздрібними цінами на товари (продукцію), які він імпортує, без податку на додану вартість та з урахуванням акцизного податку);

у разі обчислення акцизного податку із застосуванням специфічних ставок з ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) - відповідна база оподаткування (величина, визначена в одиницях виміру ваги, об'єму, кількості товару (продукції), об'єму циліндрів двигуна автомобіля або в інших натуральних показниках);

при нарахуванні податку на додану вартість:

митна вартість товару, зазначена в графі 45 МД, збільшена на суму мита (для товарів, що підлягають обкладенню митом) та акцизного податку (для товарів, що підлягають обкладенню акцизним податком);

фактурна вартість товару, зазначена в графі 42 МД, перерахована у валюту України за курсом, указаним у графі 23 МД, збільшена на суму мита (для товарів, що підлягають обкладенню митом) та акцизного податку (для товарів, що підлягають обкладенню акцизним податком), якщо митна вартість товару менша, ніж фактурна вартість.

У четвертій колонці "Сума" зазначається нарахована сума відповідного митного платежу.

Пунктом 3.3 розділу І "Загальні положення" Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684) графи А, С, D/J, E/J, F, G, І МД паперового примірника МД та її електронної копії або електронної МД заповнюються посадовими особами митних органів. Інші графи МД заповнюються Декларантом.

Судом встановлено, що уповноваженою особою декларанта ТОВ "Столес Лоджистік" (ОСОБА_2.) самостійно:

в графі 31 "Вантажні місця та опис товарів - Маркування та кількість - Номери контейнерів - Кількість та розпізнавальні особливості" митної декларації № UA500650/2018/016555 від 07.05.2018 було зазначено: "1. Легковий автомобіль, що був у використанні. - Марка BMW; - Модель ІЗ REX; - Номер кузову (VIN) НОМЕР_4; - Загальна кількість місць (включаючи місце водія)-4; - Призначення автомобіля - пасажирський;

Робочий об'єм циліндрів - 0 см3; - Потужність двигуна - 125 кВт; - Потужність двигуна - 170 К.С.; - Номер шасі- нема даних; - Тип кузова - седан; - 3 двигуном - електричним; - Номер двигуна - нема даних; - Колісна формула - 4x2; - Колір - чорний ; - Календарний рік виготовлення-2015; - Модельний рік виготовлення-2015. Виробник - Bayerische Motoren Werke AG. Країна виробника - Німеччина, DE. Вивантажено з контейнера № TLLU4653720";

в графі 33 "Код товару" митної декларації № UA500650/2018/016555 від 07.05.2018 зазначений код товару за УКТЗЕД НОМЕР_2 (Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі- фургони та гоночні автомобілі: - інші: - - транспортні засоби, оснащені електричними двигунами: інші);

в графі 47 "Нарахування платежів" митної декларації № UA500650/2018/016555 від 07.05.2018:

код виду надходжень 185 (Акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами, транспортні засоби (крім мотоциклів і велосипедів), основа нарахування - кількість 1 шт., ставка - 109,129 EUR, сума - 3 435,94 грн., спосіб розрахунку 02 - сплата митних платежів у готівковій формі через касу митного органу або відділення уповноваженого банку;

код виду надходжень 121 (Мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами), основа нарахування - митна вартість зазначена у графі 45 митної декларації 380 772,43 грн., ставка - 10%, сума - 38 077,24 грн.; спосіб розрахунку 02 - сплата митних платежів у готівковій формі через касу митного органу або відділення уповноваженого банку;

код виду надходжень 128 (Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами), митна вартість товару, зазначена в графі 45 МД, збільшена на суму мита та акцизного податку - 418849,67 грн., ставка - 20%, сума - 83769,93 гри.; спосіб розрахунку 02 - сплата митних платежів у готівковій формі через касу митного органу або відділення уповноваженого банку.

Таким чином, уповноважена особа позивача, яка наділена правом вчиняти дії пов'язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені ОСОБА_1 TОB "Столес Лоджистік" (ОСОБА_2.) самостійно зазначив у митній декларації №UA500650/2018/016555 від 07.05.2018 код товару за УКТЗЕД, опис товару, нарахував та сплатив податки: акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами; мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами; податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами.

Одеська митниця ДФС не приймала рішення про визначення коду товару відносно транспортного засобу легковий автомобіль, що був у використанні - марка BMW; модель ІЗ REX; номер кузову (VIN) НОМЕР_4, який був заявлений до митного оформлення за митною декларацією № UA500650/2018/016555 від 07.05.2018.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про ставки митних платежів; застосування пільг зі сплати митних платежів; суми митних платежів; спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 295 Митного кодексу України, митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов'язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Відповідно до опису графи 47 глави 2 розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684), графа 47 митної декларації "Нарахування платежів", у якій наводяться відомості про нарахування податків та зборів, заповнюється декларантом, а не посадовими особами органів доходів і зборів.

Таким чином, уповноважена особа позивача, яка наділена правом вчиняти дії, пов'язані з проведенням митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені ОСОБА_1 ТОВ "Столес Лоджистік" (ОСОБА_2.) самостійно нарахувало у митній декларації №UA500650/2018/016555 від 07.05.2018 суму митних платежів у розмірі 125283,11 грн. (в тому числі мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами - 38077,24 грн., податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами - 83769,93 грн., акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами - 3435,94 грн.), подала її до Одеської митниці ДФС, а отже позивач самостійно сплатив усі належні податки та збори, тому у відповідності до п. 54.1 ст. 54, п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, податкові зобов'язання ОСОБА_1 вважаються узгодженими та не підлягають оскарженню.

Крім того, частиною 2 статті 69 Митного кодексу України, передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Частиною 1 статті 320 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Пунктом 2 розділу III "Контроль правильності класифікації товарів і прийняття Рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом" вищезазначеного Порядку передбачено, що посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Пунктом 3 розділу І "Загальні положення" Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1085/21397) визначено, що контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 2 розділу III "Контроль правильності класифікації товарів і прийняття Рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом" вищезазначеного Порядку передбачено, що посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Відповідно до пункту 4 розділу III "Контроль правильності класифікації товарів і прийняття Рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом" вищезазначеного Порядку, контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу;

відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу;

заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У випадку, передбаченому підпунктом "а" абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом "б" абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами "б", "в" абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

У разі якщо заявлений товар не передбачений підпунктами "а" - "в" абзацу четвертого цього пункту, процедура контролю правильності класифікації товару здійснюється відповідно до цього Порядку.

Під час здійснення митного контролю за товарами, які були заявлені у митній декларації №UA500650/2018/016555 від 07.05.2018 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) не сформовані форми контролю, які передбачали контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Щодо посилання позивача на висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 07.02.2018 № 14599, складений ТОВ «Київський експертно-дослідний центр».

Висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження від 07.02.2018 №14599, складений ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» стосується автомобіля BMW ІЗ, VIN код НОМЕР_5, тоді як до митного оформлення за митною декларацією №UA500650/2018/016555 від 07.05.2018 був поданий легковий автомобіль, що був у використанні - марка BMW; модель ІЗ REX; номер кузову (VIN) НОМЕР_4.

З цього приводу суд зазначає, що за технічними характеристиками автомобіль BMW ІЗ та автомобіль BMW; модель ІЗ REX є електричний та плагін-гібрид відповідно. Вказана інформація міститься на офіційних сайтах автоцентрів , зокрема, на сайті Автоцентр «Електро Україна» (https://electroukraine.com.ua/cars/bmw/bmw-i3-rex/characteristics).

Разом з цим, віднесення автомобіля BMW; модель ІЗ REX до плагін-гібриду підтверджується і Висновком №0058/18 експертного авто товарознавчого дослідження легкового автомобіля BMW; модель ІЗ REX, 2015 року від 02.05.2018 року, виготовленим СПД «Драбинка Тетяна Олександрівна», оскільки містить у розділі «Ідентифікація дорожнього транспортного засобу» посилання на УКТ ЗЕД 8703 90 10 90.

Саме за таким кодом УКТ ЗЕД і було здійснено розмитнення легкового автомобіля BMW; модель ІЗ REX.

Згідно з Митним тарифом України, який є Додатком до Закону України «Про митний тариф України», до коду УКТЗЕД 8703 22 90 10 відносяться автомобiлi легковi та iншi моторні транспортнi засоби, призначенi головним чином для перевезення людей (крiм моторних транспортних засобів товарної позицiї 8702), включаючи вантажопасажирськi автомобiлi-фургони та гоночнi автомобiлi, з робочим обємом цилiндрів двигуна понад 1000 см3, але не бiльш як 1500 см3, що використовувалися не більш як 5 років.

До коду УКТЗЕД 8703 90 10 90 відносяться автомобiлi легковi та iншi моторні транспортнi засоби, призначенi головним чином для перевезення людей (крiм моторних транспортних засобів товарної позицiї 8702), включаючи вантажопасажирськi автомобiлi-фургони та гоночнi автомобiлi, інші транспортнi засоби, оснащенi електричними двигунами, інші.

Законом України від 25.11.2015 року №822-VII «Про внесення змін до Закону України «Про митний тариф України» щодо ввізного мита на електромобілі» з 01.01.2016р. код УКТЗЕД 8703 90 10 00 «транспортні засоби, оснащені електричними двигунами» замінено на наступні більш деталізовані коди: 8703 90 10 10 транспортні засоби оснащені виключно електричними двигунами (одним або декількома), 8703 90 10 90 інші.

З огляду на приписи закону, легковий автомобіль BMW; модель ІЗ REX обладнаний не виключно електричним двигуном, а тому його розмитнення повинно бути здійснено по коду УКТ ЗЕД 8703 90 10 90, що і було зроблено відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про:

визнання протиправною бездіяльності Одеської митниці Державної фіскальної служби щодо не здійснення контролю правильності класифікації товарів при оформленні митної декларації від 07.05.2018 №UA500650/2018/016555, поданої при митному оформленні легкового автомобіля (що був у використанні) марки BMW, модель І3 REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4;

зобов'язання Одеської митниці Державної фіскальної служби прийняти рішення про визначення коду імпортованого за митною декларацією від 07.05.2018 №UA500650/2018/016555 легкового автомобіля (що був у використанні) марки BMW, модель І3 REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4 за кодом 8703 90 10 10 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Разом з цим вимога про зобов'язання Управління Державної казначейської служби України у м.Одесі Одеської області повернути надміру сплачені суми митних платежів при ввезенні на митну територію України легкового електричного автомобіля (що був у використанні) марки BMW, модель І3 REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4 за кодом 185 (ставка 109,129 EUR) - у сумі 3 435,945 грн., за кодом 121 (ввізне мито) - у сумі 38 077,24 грн. та за кодом 128 (ставка 20 %) - у сумі 83 769,93 грн. (податок на додану вартість) та загалом відшкодувати 125 282,18 грн. також задоволенню не підлягає, оскільки є похідної від основних вимог (ст.4 КАСУ).

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 7, 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Управління державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Столес Лоджистік» про:

визнання протиправною бездіяльності Одеської митниці Державної фіскальної служби щодо не здійснення контролю правильності класифікації товарів при оформленні митної декларації від 07.05.2018 №UA500650/2018/016555, поданої при митному оформленні легкового автомобіля (що був у використанні) марки BMW, модель І3 REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4;

зобов'язання Одеської митниці Державної фіскальної служби прийняти рішення про визначення коду імпортованого за митною декларацією від 07.05.2018 №UA500650/2018/016555 легкового автомобіля (що був у використанні) марки BMW, модель І3 REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4 за кодом 8703 90 10 10 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності;

зобов'язання Управління Державної казначейської служби України у м.Одесі Одеської області повернути надміру сплачені суми митних платежів при ввезенні на митну територію України легкового електричного автомобіля (що був у використанні) марки BMW, модель І3 REX, номер кузову (VIN) НОМЕР_4 за кодом 185 (ставка 109,129 EUR) - у сумі 3 435,945 грн., за кодом 121 (ввізне мито) - у сумі 38 077,24 грн. та за кодом 128 (ставка 20 %) - у сумі 83 769,93 грн. (податок на додану вартість) та загалом відшкодувати 125 282,18 грн. - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 - адреса: 03087, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_3, телефон: НОМЕР_6

Одеська митниця ДФС - адреса: 65078, м.Одеса, вул. Гайдара, 21-а, , телефон , факс: , електронна адреса:

Головне управління Державної казначейської служби України в м.Одесі Одеської області (, адреса, 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, телефон: , 730 59 75)

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТОЛЕС ЛОДЖИСТІК" - адреса, 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115, , телефон:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.