Справа № 490/4348/18
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/298/2018 Справа № 490/4348/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"17" вересня 2018 р. Центральний районний суд м. Миколаєвау складі:

головуючої судді Черенкової Н.П.,

за участі секретаря Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив скасувати Постанову ВР № 1432902 від 14.05.2018 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 14.05.2018 року, керуючи власним транспортним засобом марки VOLVO XC 90, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, був зупинений працівником патрульної поліції та відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення, згідно якої він, здійснюючи обгін транспортного засобу, перетнув суцільну смугу та не виконав вимоги знаку 3.25 "Обгін заборонено", чим порушив п.п. 14.6 "г"ПДР України. Вважав, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він здійснював обгін поодинокого транспортного засобу, швидкість якого була менше 30 км/год.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

В установлений законом строк відповідач подав відзив на позов, в якому позовних вимог позивача не визнав, зазначивши, що останній дійсно вчинив інкриміноване йому порушення Правил, а тому законно підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в зв'язку з чим відсутні підстави для скасування постанови.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку наданим сторонами доказам, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення, 14.05.2018 року водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом VOLVO XC 90, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Одеса-Мелітополь-Новоазовськ здійснив обгін іншого транспортного засобу в кінці підйому на ділянці дороги, позначеної дорожнім знаком 3.25 "Обгін заборонено" Додатку 1 ПДР України, перетнувши при цьому вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 Додатку 2 ПДР України, чим скоїв порушення п. 14.6 г) ПДР України вимог дорожнього руху 3.25 "Обгін заборонено" Додатку 1 ПДР України, дорожньої розмітки 1.1 Додатку 2 ПДР України, внаслідок чого інспектором патрульної поліції винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП серії ВР № 143290 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до ст. ст. 1 та 13 Закону України «Про Національну поліцію» поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом N 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Так, ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавши своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1 розділу 8 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 1.10 ПДР України обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Відповідно до п. 14.6 г) ПДР України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, , естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Дорожній знак 3.25 ПДР України «Обгін заборонено» встановлює заборону здійснення маневру обгону.

Відповідно до п. 8.5.1. ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Горизонтальна дорожня розмітка 1.1 ПДР України (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту об'єктивної сторони вчиненого правопорушення, висвітленої у постанові про накладення адміністративного стягнення від 14.05.2018, позивач (водій), керуючи транспортним засобом марки VOLVO XC 90, реєстраційний номер НОМЕР_1 на а/д М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, здійснив обгін ТЗ в зоні дії знаку 3.25 «обгін заборонено», при цьому перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 14.5 г) ПДР України.

Дані обставини справи підтверджено також відеозаписом наданим відповідачем, що міститься у матеріалах справи.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення ОСОБА_1 дій, які слугували підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Європейський суд вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди давати обгрнутування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Меді цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень.

Таким чином, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визнано тільки у світлі конкретних обставин. ("Проніна проти України, "Сєрявін та інші проти України").

За такого, ЄС оцінює ступінь у мотивованості рішення національного суду з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме доказів і доводів,які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно і чітко та могли справді вплинути на результати розгляду справи.

За такого, доводи позивача спростовуються вищевикладеним.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 2,7-12, 14, 20, 72, 241-243, 246, 250, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 296, 297 КАС України.

Суддя Н.П. Черенкова