Справа № 810/3333/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року № 810/3333/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% від сум грошового забезпечення та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 74% від сум грошового забезпечення;

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не врахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію, в/сл. 1 клас розмірі 8%, роботу з таємними виробами, носіями, документами у розмірі 10% надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50%, які він отримував до перерахунку пенсії, та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію, в/сл. 1 клас у розмірі 8%. Роботу з таємними виробами, носіями, документами у розмірі 10%, надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50%, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо виплати ОСОБА_1 лише 50% суми підвищення пенсії та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виплачувати 100% суми підвищення пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у ході перерахунку пенсії позивача відповідно до чинного законодавства, зокрема Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Київській області від 24.03.2018 № N/А НОМЕР_1, відповідачем допущено низку порушень. Так, Пенсійним органом протиправно зменшено основний розмір пенсії позивача у відсотках від грошового забезпечення (з 74% до 70%), не враховано всіх видів грошового забезпечення, а саме - середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, надбавку за кваліфікацію, роботу з таємними виробами, носіями, документами та надбавку за особливо важливі завдання, а також, не виплачено розмір перерахованої пенсії позивача одним платежем.

Такі дії відповідача, позивач вважає такими, що не ґрунтуються на нормах та суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідач з позовом не погодився, надав до суду письмовий відзив, де зазначив, що у своїй діяльності керується виключно чинними законами та підзаконними нормативно-правовими актами, а тому перерахунок пенсії позивача було здійснено правомірним шляхом, у відповідності до передбачених приписів та норм права.

Ухвалою суду від 31.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

У судове засідання, призначене на 25.09.2018, сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились. Разом з цим, матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі.

Враховуючи вищенаведене, суд, керуючись положеннями статті 205 КАС України, вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 21.01.2009, згідно витягу з наказу командувача внутрішніх військ МВС №3 о/с, звільнений з військової служби у запас Збройних сил України, на підставі статті 26 Закону України "Про віськовий обов`язок та військову службу", - за станом здоров`я (а.с. 22).

Згідно пенсійного посвідчення серії ААД №024908, виданого 26.05.2009 за №, позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 24).

Призначена ОСОБА_1 у 2009 році пенсія, згідно розрахунку пенсії за вислугу років, мала наступні характеристики (а.с. 26):

1. Розмір пенсії у відсотках від грошового забезпечення становив 74%.

2. До видів грошового забезпечення входили: посадовий оклад - 1200,00 грн; оклад за військове звання - 130,00 грн; процентна надбавка за вислугу років - 399,00 грн; середньомісячна сума додаткових видів ГС за 24 місяці - 1652,29 грн; надбавка за кваліфікацію - 8%; робота з таємними виробами, носіями, документами - 10%; надбавка за особливо важливі завдання - 50%.

У подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, на виконання вимог статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Київській області від 24.03.2018 № N/А НОМЕР_1, здійснено перерахунок призначеної позивачу пенсії з 01.05.2018 (а.с. 27).

З наданого позивачем перерахунку пенсії по пенсійні справі ОСОБА_1 №, убачається, що після перерахунку пенсії основний її розмір становить 70% грошового забезпечення, а до сум грошового забезпечення віднесено: посадовий оклад - 4790,00 грн; оклад за військове звання -1410,00 грн; процентна надбавка за вислугу років -45%.

Також, у рамках перерахунку пенсії позивача, відповідачем було здійснено розрахунок на доплату пенсії, та визначено, що сума перерахованої доплати (1457,55 грн) буде здійснюватися періодами, а саме у січні 2018 року, лютому 2018 року, березні 2018 року та квітні 2018 року (зворот а.с. 27).

На думку позивача, дії відповідача щодо зменшення показника грошового забезпечення до 70%, неврахування до видів грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, надбавку за кваліфікацію, роботу з таємними виробами, носіями, документами та надбавку за особливо важливі завдання, а також виплата перерахованих сум доплат частинами, є протиправними, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у звязку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Зважуючи на обсяг та характер заявлених позовних вимог, суд вважає, що для повного та якісного встановлення обставин їх виникнення, є необхідність в окремому дослідженні кожної з них.

Щодо зменшення розміру пенсії позивача з 74% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (у редакції від 01.07.2013, чинній на час призначення позивачу пенсії) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12) Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

01 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII, яким до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» внесені зміни, а саме, цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Відповідно до частини статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції Закону від 27.03.2014 №1166-VII максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Водночас, пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 27.03.2014 №1166-VII передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення їм пенсії.

Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 227.03.2014 №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 процентів грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначених пенсій і мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.

Між тим, за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі втілено у змісті частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 09.02.1999 № 1-рп (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України виклав правовий висновок, відповідно до якого у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі Постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці про грошове забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у процентах, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких (процентів) не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 10.12.2013 № 21-420а13 та № 21-348а13, від 17.12.2013 № 21-445а13, та Верховним Судом у постановах від 03.04.2018 № 175/1665/17 та від 24.04.2018 № 686/12623/17.

З урахуванням викладеного, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, що виразились у зменшенні розміру пенсії позивача з 74 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку, є протиправними.

Щодо позовної вимоги про виплату 100% суми підвищення пенсії позивача, суд зазначає наступне.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103, пунктом 3 якої, відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінет Міністрів України, постановив перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Як вже зазначалось судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач, з урахуванням вимог статті 63 Закону №2262-ХІІ та Постанови №988, з 01 травня 2018 року здійснив перерахунок пенсії позивача, про що свідчить наданий перерахунок пенсії по пенсійній справі №.

Суд також зазначає, що відповідачем 06.04.2018 був проведений розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії позивача, з урахуванням вже сплачених сум. Відповідно до вказаного розрахунку сума доплати становить лише 50% суми підвищення. Тобто, Пенсійний орган фактично виплачує позивачу 5238,45 грн, що на 1457,55 грн менше розміру перерахованої пенсії ОСОБА_1

Суд наголошує, що частиною третьою статті 52 Закону №2262-ХІІ встановлено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Цією або жодною іншою нормою Закону №2262-ХІІ, який у спірних правовідносинах є спеціальним, не передбачено можливість сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування.

Згідно з частиною третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС), суд застосовує норму вищезазначеного Закону, який має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Крім того, статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006, Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 року, серія А, № 332, с. 21, п. 31). Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стретч проти Сполучного Королівства (Stretch - United Kingdom, №44277/98, рішення від 24.04.2003).

Отже, в розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, позивач, отримуючи пенсію відповідно Закону №2262-ХІІ, мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії у визначених законодавством випадках та виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень.

Відтак, є обґрунтованими та підлягають задоволенню вимоги позивача у частині зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області виплачувати 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018.

Щодо неврахування відповідачем середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, надбавку за кваліфікацію, роботу з таємними виробами, носіями, документами та надбавку за особливо важливі завдання при перерахунку пенсії позивача, суд зазначає наступне.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393" (далі - Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Судом встановлено, що Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Київській області, на виконання вимог вищезазначених приписів, було видано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, що враховується для перерахунку пенсії від 24.03.2018 №N/А НОМЕР_1 (а.с. 28).

Із вказаної довідки убачається, що грошове забезпечення старшого офіцеру організації профілактичних заходів та спецоперацій ГУ ВВ МВС України, становить: посадовий оклад 4790,00 грн, оклад за військовим званням 1410,00 грн та надбавку за вислугу років 45% - 2790,00 грн.

Так, однією із підстав для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом стала саме його незгода із складовими грошового забезпечення, зазначеними вище та застосованими відповідачем при перерахунку пенсії позивача.

Однак, суд звертає увагу, що Пенсійний орган є суб`єктом, на якого покладено обов`язок призначення та перерахунку пенсій на підставі наданих йому підприємствами, установами та організаціями довідок про розмір грошового забезпечення пенсіонерів, які і містять види грошового забезпечення та відповідну їх суму, які враховуються під час призначення/перерахунку пенсії. Тобто, відповідач не виконує, та не має права виконувати функцію щодо визначення складових грошового забезпечення та їх сум, а керується лише зазначеними у відповідній довідці показниками. Відтак, у разі незгоди пенсіонера із складовими грошового забезпечення, Пенсійний орган не є належним відповідачем, оскільки у такому випадку позовні вимоги мають бути адресовані суб`єкту оформлення та видачі довідки про розмір грошового забезпечення, у даному випадку Ліквідаційній комісії.

Беручи до уваги вищевказане, суд зазначає, що позовна вимога щодо неврахування відповідачем середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, надбавку за кваліфікацію, роботу з таємними виробами, носіями, документами та надбавку за особливо важливі завдання при перерахунку пенсії позивача, є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкти владних повноважень, надав до суду докази, які свідчать про часткову обґрунтованість його дій, а відтак, у певній мірі, довів їх правомірність.

За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про часткову протиправність дій відповідача, а відтак позовні вимоги вважає такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що звертаючись до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2114,40 грн, що підтверджується квитанцією про сплату від 26.06.2018 №68239 (а.с.2) та квитанцією про сплату від 24.07.2018 №6007 (а.с. 36).

Отже, відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума сплаченого судового збору, пропорційна задоволеним позовним вимогам, а саме - 1409,60 грн.

Також, позивачем заявлено клопотання про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Частиною другою статті 134 КАС України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, судом встановлено, що матеріали справи містять договір про надання правової допомоги від 03.05.2018, укладений між позивачем та адвокатським бюро "Івана Хомича"( а.с. 42-45) та попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого орієнтовний розмір витрат складе 10000,00 грн (а.с.30).

Водночас, всупереч встановленим законодавством вимогам, серед наданих позивачем до суду документів, немає жодного підтверджуючого документа, який би свідчив про дійсність оплати послуг правової допомоги позивачем.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, враховуючи докази, надані представником позивача на підтвердження витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката, суд дійшов висновку, що вищенаведені документи не можуть слугувати належними та допустимими доказами для підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про стягнення з відповідача судових витрат, пов'язаних з правничою допомогою.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% від сум грошового забезпечення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) в розмірі 74% від сум грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо виплати ОСОБА_1 лише 50% суми підвищення пенсії.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () виплачувати 100 відсотків суми підвищення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2), починаючи з 01.01.2018.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () судовий збір у сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.