Справа № 826/14067/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 вересня 2018 року № 826/14067/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства економічного розвитку України
про визнання протиправним рішення від 05.10.2017 №2321-06/35502-09, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1.) з позовом до Міністерства економічного розвитку України (далі також - відповідач, Мінекономрозвитку) про визнання протиправним рішення Міністерства економічного розвитку України від 05.10.2017 №2321-06/35502-09 за заявками на винахід №а2011 04293 від 08.04.2011 та №а2012 13368 від 23.11.2012.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.08.2017 та 15.08.2017 Інститут промислової власності Міністерства економічного розвитку України постановив остаточні висновки №19862/3А/17 та № 20738/3А/17 про невідповідність заявлених позивачем винаходів (а саме: заявки №а2011 04293 від 08.04.2011 «ІНФОРМАЦІЯ_2», заявки №а2012 13368 від 23.11.2012 «ІНФОРМАЦІЯ_1» - «ІНФОРМАЦІЯ_1») умовам патентоздатності, визначивши їх як рішення про відмову у видачі патентів. Між тим, за змістом ч. 3 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» рішення про відмову у видачі патентів на винаходи має приймати Міністерство економічного розвитку України. З метою отримання від Міністерства економічного розвитку України рішень з питання видачі патентів на винаходи, ОСОБА_1 звернувся до Міністерства з відповідним листом. У відповідь позивач отримав лист №2321-06/35502-09 від 05.10.2017, де містилося повідомлення про те, що зазначені вище висновки є рішеннями про відмову у видачі патентів на винаходи. Не погоджуючись з таким порядком прийняття рішень про відмову у видачі патентів на його винаходи та безпосередньо із такими рішеннями по суті, вважаючи висновки №19862/3А/17 та № 20738/3А/17 щодо невідповідності винаходів умовам патентоздатності необгрунтованими, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2018 відкрито провадження у справі №826/14067/17 за вказаним позовом ОСОБА_1 та дану справу призначено справу розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений строк від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву з доданими до нього копіями матеріалів заявок №а2011 04293 та №а2012 13368. Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що оскаржувані рішення про відмову у видачі позивачу патентів на винаходи були прийняті Мінекономрозвитку у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством. Як пояснив відповідач, за результатами проведених Укрпатентом кваліфікаційних експертиз, з урахуванням змін і додаткових матеріалів, поданих у зв'язку з одержанням заявником (позивачем) попередніх висновків кваліфікаційної експертизи, було встановлено, що заявлені винаходи не відповідають умовам патентоздатності, визначеним для них ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі». У зв'язку з цим Укрпатентом були підготовлені остаточні висновки про невідповідність винаходів умовам патентоздатності від 07.08.2017 №19862/ЗА/17 та від 15.08.2017 №20738/ЗА/17. Проаналізувавши надані остаточні висновки Мінекономрозвитку дійшло висновку про їх обгрунтованість та прийняв рішення про відмову у видачі патентів на винаходи, шляхом затвердження таких остаточних висновків.

16.04.2018 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про збільшення позовних вимог (датована 10.04.2018), згідно якої позивач доповнив свої позовні вимоги наступними вимогами: про затвердження патентоздатності вимог позивача за заявками №а2011 04293 від 08.04.2011 та №а2012 13368 від 23.11.2012; про стягнення з відповідача матеріальну шкоду у вигляді оплати витрат, пов'язаних з прибуттям до суду, а також моральну шкоду у розмірі 4 000 грн. Дана заява про збільшення позовних вимог була подана до суду без доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів відповідачу. В контексті наведеного слід зазначити, що в силу вимог ч.7 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні. Таким чином, враховуючи те, що заява про збільшення позовних вимог подана позивачем без надання доказів надіслання такої заяви відповідачу суд відмовляє позивачу у прийнятті такої заяви до розгляду та повертає її позивачеві.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з тексту позовної заяви та наявних у справі матеріалів, 08.04.2011 та 23.11.2012 Державне підприємство «Український інститут промислової власності» отримало заявки ОСОБА_1 на винаходи, а саме: заявку за №а2011 04293 від 08.04.2011 «ІНФОРМАЦІЯ_2», заявку за №а2012 13368 від 23.11.2012 «ІНФОРМАЦІЯ_1» - «ІНФОРМАЦІЯ_1»).

За наслідками надходження таких заявок позивача ДП «Український інститут промислової власності» були проведені формальні експертизи (про що свідчать надані відповідачем копії повідомлень про завершення формальної експертизи за заявками на винахід вих. №25633/ЗА/11 від 11.10.2011, №7737/ЗА/13 від 01.04.2013), та після них Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - ДП «УКРПАТЕНТ») проведено кваліфікаційні експертизи, результати яких оформлені попередніми висновками кваліфікаційної експертизи вих. №26660/ЗА/16 від 02.11.2016 та №11163/ЗА/17 від 03.05.2017 - за заявкою №а2011 04293, та №5227/ЗА/17 від 03.03.2017 - за заявкою №а2012 13368.

Пізніше, з урахуванням наданих заявником (позивачем) додаткових матеріалів у зв'язку з одержанням попередніх висновків кваліфікаційної експертизи, ДП «УКРПАТЕНТ» провело повторні кваліфікаційні експертизи, за результатами яких склав остаточні висновки про невідповідність винаходів умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи від 07.08.2017 №19862/ЗА/17 щодо заявки №а2011 04293 та від 15.08.2017 №20738/ЗА/17 щодо заявки №а2012 13368.

Відповідно до тексту Остаточного висновку від 07.08.2017 №19862/ЗА/17, за результатами кваліфікаційної експертизи встановлено, що заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності, визначеним для нього ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: за пунктом (ами) 1 формули не є новими; за пунктом (ами) 1 формули не має винахідницького рівня.

Відповідно до тексту Остаточного висновку від 15.08.2017 №20738/ЗА/17, за результатами кваліфікаційної експертизи встановлено, що заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності, визначеним для нього ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме: за пунктом 1 формули не є новими.

Вказані висновки №19862/3А/17 і № 20738/3А/17 були затверджені Міністерством економічного розвитку України та на кожному з цих висновків Міністерством проставлено відмітки наступного змісту: «Висновок, затверджений Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, набув статусу рішення про відмову у видачі патенту на винахід».

Про прийняті рішення про відмову у видачі патентів на винаходи позивач був повідомлений, шляхом надіслання на його адресу 11.08.2017 та 18.08.2017 остаточних висновків ДП «УКРПАТЕНТ» від 07.08.2017 №19862/ЗА/17 та від 15.08.2017 №20738/ЗА/17 з відповідними відмітками відповідача про затвердження таких висновків та про прийняття рішень. Відповідно до наявних у Мінекономрозвитку документів (рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень №767 і №721) такі остаточні висновки були вручені позивачу. Окрім того, своїм листом від 05.10.2017 №2321-06/35502-09 «Щодо надання рішень про відмову у видачі патентів» Мінекономрозвитку повідомило ОСОБА_1 про обставини направлення рішень про відмову у видачі патентів та роз'яснило йому порядок прийняття та форму рішення про відмову у видачі патенту на винахід відповідно до норм ст. 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та п. 6.8.1 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених Наказом Міністерства освіти і науки України від 15.03.2002 №197.

Разом з тим, як видно з тексту позовної заяви, предметом оскарження позивачем є лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №2321-06/35502-09 від 05.10.2017, зміст якого стисло викладений вище.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За змістом Положення про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 №436/2011, попередньо органом виконавчої влади, який забезпечував реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності, була Державна служба інтелектуальної власності України, як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра освіти і науки України.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2016 №585 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності» Державну службу інтелектуальної власності України ліквідовано з покладанням завдань і функцій з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Пунктом 2 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України визначено, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності України в частині реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2017 №320 «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі», починаючи з травня 2017 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України почало виконувати функції та повноваження у сфері інтелектуальної власності.

Згідно з Положенням про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459 з урахуванням змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2016 №585 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності», вищевказане Міністерство є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема у сфері інтелектуальної власності.

Зокрема, пп. 471 - 473 п. 4 цього Положення передбачено, що Мінекономрозвитку організовує у встановленому порядку експертизу об'єктів права інтелектуальної власності, видає патенти/свідоцтва на об'єкти права інтелектуальної власності, здійснює державну реєстрацію та ведення обліку об'єктів права інтелектуальної власності, визначає уповноважені заклади для проведення експертизи заявок на об'єкти права інтелектуальної власності та доручає їм проведення такої експертизи, тощо.

Правовідносини, що виникають у зв'язку з набуттям та здійсненням прав власності на винаходи і корисні моделі, а також правовідносини у сфері охорони прав на винаходи і корисні моделі в Україні регулюються Законом України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» від 15.12.1993 №3687-XII (далі - №3687 -XII).

Статтею 1 Закону №3687-XII (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що установа - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону №3687-XII установа забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони прав на винаходи і корисні моделі, для чого: організовує приймання заявок, проведення їх експертизи, приймає рішення щодо них; видає патенти на винаходи і корисні моделі, забезпечує їх державну реєстрацію; доручає закладам, що входять до державної системи правової охорони інтелектуальної власності, відповідно до їх спеціалізації, виконувати окремі завдання, що визначені цим Законом, Положенням про Установу, іншими нормативно-правовими актами у сфері правової охорони інтелектуальної власності; здійснює інші повноваження відповідно до законів.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин таким центральним органом виконавчої влади (Установою) було Міністерство економічного розвитку України.

За змістом норм ч.ч. 1, 4 і 5 ст. 12 Закону №3687-XII особа, яка бажає одержати патент (деклараційний патент) і має на це право, подає до Установи заявку. Заявка на винахід повинна стосуватися одного або групи винаходів, пов'язаних єдиним винахідницьким задумом (вимога єдиності винаходу). Заявка складається українською мовою і повинна містити: заяву про видачу патенту на винахід чи деклараційного патенту на винахід (корисну модель); опис винаходу (корисної моделі); формулу винаходу (корисної моделі); креслення (якщо на них є посилання в описі); реферат.

Інші вимоги до документів заявки визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності, відповідно до цього Закону (ч. 10 ст. 12 Закону №3687-XII).

Так, Правила складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель передбачені наказом Міністерства освіти і науки України від 22.01.2001 №22 (далі - Правила №22). Згідно п. 1.2 цих Правил №22 заявкою є сукупність документів, необхідних для видачі Установою патенту України на винахід чи патенту України на корисну модель.

Пунктом 3.1. Правил №22 встановлено склад заявки. Заявка повинна містити: заяву про видачу патенту України на винахід (корисну модель); опис винаходу (корисної моделі); формулу винаходу (корисної моделі); креслення (якщо на них є посилання в описі); реферат.

Як вбачається із наданих відповідачем матеріалів разом з відзивом на позов, позивачем були подані заявки на винаходи за №а2011 04293 від 08.04.2011 «ІНФОРМАЦІЯ_2» та за №а2012 13368 від 23.11.2012 «ІНФОРМАЦІЯ_1» - «ІНФОРМАЦІЯ_1». Дані заявки на винаходи містили описи винаходів, їх формули, реферати, креслення та інші ілюстровані матеріали, документи про сплату збору.

Порядок розгляду заявок на винаходи та прийняття рішень з питання видачі/відмови у видачі патенту на винаходи, спосіб прийняття такого рішення встановлений в ст. 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», а також визначений у Правилах розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених Наказом Міністерства освіти і науки України від 15.03.2002 №197.

Так, за змістом норм ч.ч. 1, 9, 10 ст. 16 Закону №3687-XII передбачається проведення експертизи поданої заявки, що має статус науково-технічної експертизи, складається з попередньої експертизи, формальної експертизи та, за заявкою стосовно патенту на винахід (секретний винахід), - кваліфікаційної експертизи і проводиться закладом експертизи відповідно до цього Закону та правил, встановлених на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Під час проведення формальної експертизи: встановлюється дата подання заявки на підставі статті 13 цього Закону; визначається, чи належить об'єкт, що заявляється, до об'єктів технології, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону, та чи не відноситься він до об'єктів технології, зазначених у частині третій статті 6 цього Закону; заявка перевіряється на відповідність формальним вимогам статті 12 цього Закону та правилам, встановленим на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності; документ про сплату збору за подання заявки перевіряється на відповідність встановленим вимогам.

За відповідності матеріалів заявки вимогам статті 13 цього Закону та наявності документа про сплату збору за подання заявки заявнику надсилається повідомлення про встановлену дату подання заявки.

Відповідно до пп. 3.4.1 п. 3.4 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель (в останній чинній редакції), якщо заявка на видачу патенту на винахід містить усі необхідні документи, дотримані вимоги до них, установлені Правилами складання, і заявлений винахід не належить до переліку об'єктів, яким не надається правова охорона, то заявнику надсилають повідомлення про завершення формальної експертизи і можливість проведення кваліфікаційної експертизи заявки.

Наявні матеріали заявок свідчать про те, що за результатами проведених формальних експертиз заявки позивача №а2011 04293 і №а2012 13368 були визнані такими, що відповідають вимогам ст. 12 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» в редакції від 01.06.2000 № 1771-ІІІ, і прийнято рішення про можливість проведення кваліфікаційної експертизи заявок на видачу патенту на винахід.

Згідно з п. 6.1, 6.6 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель кваліфікаційна експертиза (експертиза по суті) - експертиза, що встановлює відповідність заявленого винаходу умовам патентоздатності (новизні, винахідницькому рівню, промисловій придатності) і проводиться відповідно до статті 16 Закону.

Під час проведення кваліфікаційної експертизи перевіряють: формулу винаходу відповідно до пункту 6.4 цих Правил; додаткові матеріали відповідно до пункту 7 цих Правил; відповідність винаходу або групи винаходів умовам патентоздатності. При цьому додатково перевіряють відповідність винаходу умовам надання правової охорони згідно з частинами 1 - 3 статті 6 Закону.

Під час проведення кваліфікаційної експертизи Укрпатент має право надсилати заявнику запити про надання додаткових матеріалів, без яких проведення експертизи, включаючи підготовку висновку щодо відповідності винаходу умовам патентоздатності та прийняття рішення про видачу або про відмову у видачі патенту, неможливе. Запит може бути направлений заявнику окремо або разом з попереднім рішенням про відмову.

Підставою для запиту може бути, зокрема: необхідність уточнення формули винаходу за результатами її перевірки згідно з пунктом 6.4 цих Правил; необхідність вирішення питань, пов'язаних з перевіркою винаходу на відповідність умовам патентоздатності згідно з пунктами 6.5.1 - 6.5.3 цих Правил; необхідність коригування формули винаходу за результатами перевірки винаходу на відповідність умовам патентоздатності; необхідність надання заявником вибіркового перекладу і копій джерел інформації, на які є посилання у звіті про патентний пошук; необхідність приведення матеріалів заявки у відповідність до вимог пунктів 3.2 і 3.3 Правил складання.

Згідно з ч. 18 ст. 16 Закону №3687-XII якщо є підстави вважати, що заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності, то заклад експертизи надсилає заявнику про це обґрунтований попередній висновок з пропозицією надати мотивовану відповідь з усуненням, у разі необхідності, зазначених у висновку недоліків.

Відповідно до наданих відповідачем матеріалів заявок суд встановив, що за наслідком проведення кваліфікаційних експертиз заявок №а2011 04293 і №а2012 13368, які проводились ДП «УКРПАТЕНТ» позивачу були направлені попередні висновки кваліфікаційної експертизи №11163/ЗА/17 від 03.05.2017 - про невідповідність винаходу за заявкою №а2011 04293 умовам заявленого винаходу критеріям патентоздатності як «винахідницький рівень» і «новизна», та №5227/ЗА/17 від 03.03.2017 - про невідповідність винаходу за заявкою №а2012 13368 умовам заявленого винаходу критеріям патентоздатності як «винахідницький рівень» і «новизна».

У відповідь на вказані попередні висновки заявником (позивачем) були подані письмові заперечення з додатковими матеріалами, що зареєстровані в ДП «УКРПАТЕНТ» 01.06.2017 та 10.04.2017 відповідно.

Приписами норм ч. 3 ст. 16 Закону №3687-XII визначено, що кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, відображаються в обґрунтованому висновку експертизи за заявкою, що набирає чинності після затвердження його Установою. На підставі такого висновку Установа приймає рішення про видачу патенту або про відмову у видачі патенту. Рішення Установи надсилається заявнику.

За змістом пп. 6.8.1 п. 6.8 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, якщо з урахуванням змін і додаткових матеріалів, наданих заявником у відповідь на попереднє рішення про відмову, зроблено остаточний висновок про невідповідність винаходу (або групи винаходів) хоча б одній з умов патентоздатності або надання правової охорони, то Державна служба приймає рішення про відмову у видачі патенту (додаток 9 до цих Правил). В остаточному висновку наводяться відповідні обґрунтування.

У свою чергу, нормами ч.ч. 1, 3, 4, 5 і 7 Закону №3687-XII встановлено, що винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним.

Винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об'єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо.

Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету.

Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати.

Винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто не випливає явно із рівня техніки. При оцінці винахідницького рівня зміст заявок, зазначених у частині п'ятій цієї статті, до уваги не береться.

Суд встановив, що ДП «УКРПАТЕНТ» за результатами проведених кваліфікаційних експертиз заявок позивача на винаходи, з урахуванням додатково поданих позивачем документів на попередні висновки, були складені остаточні висновки про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи, а саме:

- №19862/ЗА/17 від 07.08.2017 - про невідповідність винаходу за заявкою №а2011 04293 умовам заявленого винаходу критеріям патентоздатності як «винахідницький рівень» і «новизна». В тексті цього остаточного висновку серед іншого наведені результати перевірки формули винаходу із врахуванням опису винаходу на відповідність вимогам, визначеним ч.ч. 4, 7, 8 ст. 12 Закону та відповідно до п. 6.4 Правил, а також зазначено, що експертизою встановлено, що винахід за незалежним пунктом формули не новий (п. 6.5.2 Правил), та, що винахід за незалежним пунктом 1 формули не має винахідницького рівня (п. 6.5.3 Правил);

- №20738/ЗА/17 від 15.08.2017 - про невідповідність винаходу за заявкою №а2012 13368 умовам заявленого винаходу критеріям патентоздатності як «новизна». В тексті цього остаточного висновку серед іншого наведені результати перевірки формули винаходу із врахуванням опису винаходу на відповідність вимогам, визначеним ч.ч. 4, 7, 8 ст. 12 Закону та відповідно до п. 6.4 Правил, а також зазначено, що експертизою встановлено, що заявлений винахід не відповідає умові новизни в такому вигляді, як він охарактеризований в формулі винаходу (п. 6.5.2.1 Правил).

Обидва вказані Остаточні висновки були затверджені Мінекономрозвитку і набули статусу рішень про відмову у видачі патенту за заявками №а2011 04293 і №а2012 13368, та наразі є дійсними. Порядок, спосіб та форма прийнятих відповідачем рішень про відмову у видачі патентів на винаходи відповідають нормам Закону №3687-XII та Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель.

Також дані Остаточні висновки з відмітками Мінекономрозвитку про їх затвердження та набуття статусу рішень про відмову у видачі патенту на винахід були надіслані поштою на адресу ОСОБА_1, та були отримані останнім, що вбачається з наявних у справі матеріалів.

Проте, як видно з тексту позову, предметом оскарження став лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.10.2017 №2321-06/35502-09, наданий у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 28.08.2017 та 01.09.2017. Хоча за своїм змістом даний лист відповідача носить суто інформативний та роз'яснювальний характер, позивач вважає саме цей лист рішенням про відмову у видачі патентів за заявками №а2011 04293 і №а2012 13368.

Між тим, до правових актів індивідуальної дії належать рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, які спрямовані на виникнення, зміну або припинення права та обов'язків суб'єктів, щодо яких вони прийняті.

Відтак, оцінивши за своїм змістом лист-відповідь від 05.10.2017 №2321-06/35502-09, суд приходить до висновку, що оспорюваний лист не є актом індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, оскільки носить лише роз'яснювальний та інформаційний характер. Крім того, лист не має юридичної сили, а його зміст жодним чином не зачіпає права, свободи й законні інтереси позивача. У зв'язку з цим суд вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним такого листа відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

За змістом норм абз. 1 ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

В даному випадку, хоча позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2018, однак через відсутність у матеріалах справи відомостей щодо понесених відповідачем судових витрат, то жодні судові витрати за рахунок позивача на користь відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку України про визнання протиправним рішення від 05.10.2017 №2321-06/35502-09 відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок