Справа № 165/1708/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/4749/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Коваля Р.Й., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового засідання Гром І.І.,

позивач: не з'явився

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 21 травня 2018 року (головуючий суддя Ушаков М.М., м. Нововолинськ)у справі №165/1708/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача - Волинської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просила скасувати постанову у справі про порушення митних правил №2717/20505/2016 від 21 грудня 2016 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн. і закрити провадження у справі; поновити строк на оскарження постанови.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до постанови заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. від 21 грудня 2016 року в справі про порушення митних правил №2717/20505/2016 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК та накладено штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. . Вважає, що вищевказана постанова винесена без належного вивчення і дослідження всіх обставин справи та вказаних нею доказів, а тому є необґрунтованою та підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що в червні 2017 року на адресу її місця проживання надійшов лист з Нововолинського МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, в якому було повідомлено про те, що на виконанні відділу перебуває відкрите виконавче провадження про стягнення з неї заборгованості згідно рішення в сумі 8500,00 грн.. Не розуміючи, які зобов'язання і перед ким у неї могли виникнути вона тривалий час не зверталася до ВДВС, враховуючи також, що окремі дані по фізичній особі не зовсім співпадали з її особистими. Зокрема, у документах ВДВС було вказано про те, що по батькові позивач - ОСОБА_1, а правильно - ОСОБА_1, рік народження вказаний 1995, позивач народилась у 1994 році. Проте, у липні 2017 року позивач отримала копію оскаржуваної постанови також з вищевказаними відомостями про особу.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 21 травня 2018 року позов задоволено частково. Скасовано постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. в справі про порушення митних правил №2717/20505/2016 від 21 грудня 2016 року за якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8500,00 гривень, а справу направлено на новий розгляд.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Волинська митниця Державної фіскальної служби України, вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим та прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 21 травня 2018 року та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час проведення перевірки в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС України, встановлено, що 18 серпня 2016 року о 03:48 год. ОСОБА_1 по смузі руху «Зелений коридор» ввезла на митну територію України через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобіль марки «OPELVECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Польща), кузов № НОМЕР_1, в режимі «транзит». Станом на 24 листопада 2016 року позивач не вивезла транспортний засіб ввезений нею в Україну 18 серпня 2016 року, а тому перевищила встановлений МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення терміном більше ніж на 10 діб. Крім того, звертає увагу, що при перетині кордону позивач подала для митного оформлення паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3, в якому інформаційних даних щодо «по батькові» особи та «адреси місця проживання» не міститься, а тому вищезазначена інформація вносить в АСМО «Інспектор» безпосередньо зі слів особи, в даному випадку позивача. Вважає, що зазначення невірної адреси проживання ОСОБА_1 свідчить про вчинення дій щодо подальшого ухилення від отримання поштової кореспонденції з митниці, і як наслідок, ухилення від відповідальності за порушення митних правил.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст. 229, ч.2 ст. 313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. №2717/20505/2016 від 21 грудня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винною у порушенні митних правил та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.. (а.с.8-9).

Відповідно до вищезазначеної постанови ОСОБА_1 через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» 18 серпня 2016 року о 03:48 год. ввезла на митну територію України автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Польща), кузов № НОМЕР_1, в режимі «транзит», тобто без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту -10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), та в подальшому станом на 24 листопада 2016 року вказаний автомобіль не було вивезено з митної території України.

Вважаючи постанову протиправною та необґрунтованою, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. в справі про порушення митних правил №2717/20505/2016 від 21 грудня 2016 року підлягає скасуванню і направленню на новий розгляд, оскільки при винесені постанови не було з'ясовано персональних даних особи, а тому надані відповідачем документи не підтверджують факт ввезення позивачем автомобіля на митну територію України, що свідчить про наявність обставин, які виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на неї адміністративного стягнення.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу та без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст.ст.90, 93, 102 МК України переміщений у митному режимі «транзит» автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні використовуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення передбаченого законом строку.

Ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно зі ст.470 МК України відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Ч.3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Ст.489 МК України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Згідно з ч.1 ст.494 МК України про кожен випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з положеннями ст. 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать, зокрема, опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб.

Згідно з ч.4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З протоколу про порушення митних правил №2717/20505/2016 від 24 листопада 2016 року складеного державним інспектором митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС Мусевичем В.П. у відсутності особи, що притягується до відповідальності громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, видно, що під час проведення перевірки в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС України, встановлено факт ввезення на митну територію України через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобіля марки «OPELVECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_2(країна реєстрації Польща), кузов НОМЕР_1, в режимі «транзит» 18 серпня 2016 року о 03:48 год. ОСОБА_1 по смузі руху «Зелений коридор» (а.с.10-11).

Згідно поданих відповідачем документів факт перетину позивачем ОСОБА_1 кордону та ввезення нею автомобіля марки «OPELVECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, в режимі «транзит» не підтверджується даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску, оскільки зазначено по батькові особи «ОСОБА_1» та адреса: АДРЕСА_2, (а.с.71), що не відповідає анкетним даним і місцю проживання позивача (а.с.6). Будь-яких інших документів на підтвердження ввезення позивачем вказаного автомобіля відповідач не надав.

Колегія суддів також звертає увагу, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується паспортними даними, а з постанови в справі про порушення митних правил №2717/20505/2016 від 21.12.2016 року встановлено, що вчинила правопорушення, притягується до відповідальності та визнана винною гр. України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, з паспорту позивача та постанови в справі про порушення митних правил №2717/20505/2016 від 21.12.2016 року видно, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, а за даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску (а.с.71) ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Також, необхідно зазначити, що позивач пояснень при винесенні протоколу та постанови про порушення митних правил не надавала, опитана уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів не була.

Крім того, матеріали справи містять лист ОСОБА_1 від 12 липня 2017 року яким підтверджується, що остання звернулась до Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області із заявою про кримінальне правопорушення стосовно факту ввезення нею 18 серпня 2016 року вищевказаного автомобіля на територію України (а.с.12).

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Однак відповідачем не доведено правомірності прийняття оскаржуваної постанови, а тому така підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при винесені постанови в справі про порушення митних правил №2717/20505/2016 від 21.12.2016 року відповідачем не з'ясовані дані про особу щодо якої складено протокол про порушення митних правил №2717/20505/2016 від 24.11.2016 року та постанову в справі про порушення митних правил №2717/20505/2016 від 21.12.2016 року, а наданими відповідачем документами не підтверджується факт ввезення позивачем автомобіля на митну територію України, що свідчить про наявність обставин, які виключають можливість притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на неї адміністративного стягнення. Таким чином відповідачем заступником начальника Волинської митниці ДФС Германом В.М. притягнуто до відповідальності не ту особу, що свідчить про невиконання посадовою особою митного органу вимог щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Разом з тим, особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність скасування постанови про порушення позивачем митних правил та надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу, зокрема, до Волинської митниці Державної фіскальної служби України у зв'язку з тим, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відбувся за недотримання процедури такого розгляду, зокрема, відповідачем не дотримано вимог щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись, ст. ст. 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 21 травня 2018 року у справі № 165/1708/17- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає. (стаття 272 КАС).

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. Й. Коваль
В. В. Святецький