Справа № 0940/1229/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" жовтня 2018 р. справа № 0940/1229/18
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне підприємство "Легіні", про скасування постанови №046025 від 07.06.2018, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1В.) 16.07.2018 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач) про скасування постанови №046025 від 07.06.2018.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за №046025 від 07.06.2018, згідно якої до відповідача застосовано санкцію у сумі 1 700,00 гривень. Дану постанову, як зазначає позивач, ним отримано 12.07.2018. Після отримання вказаної постанови, позивачу стало відомо, що 11.04.2018 на автодорозі №10, яка розташована в с. Драгомирчани, Тисменицького району Івано-Франківської області, зупинено транспортний засіб марки DAF, державний номерний знак АТ 6036ВІ та напівпричіп марки KRAKER державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3, та який належить позивачу на праві приватної власності. Дійшовши необґрунтованого висновку, що позивач у спірних відносинах як власник автомобіля є перевізником, а також у звязку з обєктивною відсутністю у водія (ОСОБА_3В.) під час перевірки документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", наявність яких вимагається виключно для перевізника, посадовими особами ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області протиправно застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 1 700,00 гривень. ОСОБА_1 вказує на відсутність події адміністративного правопорушення, з тих підстав, що перевізником, згідно представлених водієм документів, являється Приватне підприємство "Легіні" і вантажний автомобіль з причепом, яким керував ОСОБА_3 (водій), перебуває у тимчасовому користуванні даного приватного підприємства на підставі договору оренди автотранспортного засобу від 02.01.2017. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не є у спірному випадку перевізником, не здійснює господарської діяльності та не використовує працю найманих працівників, а також з урахуванням передачі в оренду Приватному підприємству "Легіні" вантажного автомобіля з причепом, яким, на момент перевірки, керував водій ОСОБА_3, позивач стверджує про відсутність правових підстав для застосування до нього адміністративно-господарського штрафу в сумі 1 700,00 гривень. У звязку з цим, позивач просить суд скасувати постанову ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області №046025 від 07.06.2018.
За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху (том І а.с. 36-50), 02.08.2018 Івано-Франківським окружним адміністративним судом, на підставі статей 260-261 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін, а також залучено до розгляду Приватне підприємство "Легіні" (надалі по тексту також ПП "Легіні"), в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (том І а.с. 1-5).
Позивачем, на виконання ухвали про відкриття провадження у справі від 02.08.2018, надані витребувані судом докази, серед яких: копія податкової звітності про результати здійснення господарської діяльності (декларація за 2017 рік), копія договору оренди транспортного засобу, копія акту приймання-передачі транспортного засобу, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (вантажного автомобіля з причепом), копія товарно-транспортної накладної, копія довідки про доходи та копія трудової книжки ОСОБА_3 (том І а.с. 61-69).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 21.08.2018. У відзиві відповідач зазначив, що доводи позивача, наведені у позовній заяві, є необґрунтованими та не відповідають дійсності, з урахуванням наступного. 11.04.2018 інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області, при здійсненні рейдової перевірки, на автодорозі Н-10 "Стрий-Чернівці" в с. Драгомирчани, зупинено транспортний засіб марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_2 та напівпричіп марки KRAKER, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3. Для перевірки водій вказаного автомобіля надав посвідчення водія, товарно-транспортну накладну №11/04-18 від 11.04.2018, згідно якої вантажовідправником є приватне підприємство "Тартак-Люкс" (надалі по тексту також ПП "Тартак-Люкс"), вантажоодержувач - товариство з обмеженою відповідальністю "Брикетна фабрика" (надалі по тексту також ТзОВ "Брикетна фабрика"), а також свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу САО №972715. Під час перевірки виявлено порушення, серед яких, встановлено відсутність протоколу технічного стану транспортного засобу, поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протокол перевірки та адаптації тахографа, а також індивідуальної книжки водія. Вказані порушення зафіксовані в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт №042296 від 11.04.2018, який підписаний ОСОБА_3В та надано останнім наступні пояснення: "По найму не працюю, мені брат доручив поїздити на ньому". Також відповідач зазначив, що пояснення водія транспортного засобу, не містять інформацію про ПП "Легіні" та укладення між позивачем і вказаним підприємством договору оренди транспортного засобу. Враховуючи зафіксовані в акті перевірки порушення законодавства, 07.06.2018 стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №046025. Щодо договору оренди транспортного засобу від 02.01.2017, укладеного між ПП "Легіні" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, відповідач вказав на недотримання сторонами нотаріальної форми для даного виду договору, передбаченого частиною 2 статті 799 Цивільного кодексу України. Враховуючи те, що позивач як власник вантажного автомобіля і причепа надавав послуги з перевезення вантажу без документів, передбачених законодавством, вважає правомірним застосування до ОСОБА_1 в статусі фізичної особи-підприємця адміністративно-господарського штрафу в сумі 1 700,00 гривень згідно постанови №046025 від 07.06.2018. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог (томс І а.с. 70-76).
21.08.2018, відповідачем, через канцелярію суду подано клопотання про заміну відповідача на належного субєкта владних повноважень, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, яка, в своє чергу, є центральним органом виконавчої влади та юридичною особою публічного права. З наведених підстав, відповідач вважає, що належним відповідачем у розгляді даної адміністративної справи має виступати саме ОСОБА_4 служба України з безпеки на транспорті (том І а.с. 96-97).
З урахуванням вимог статті 48 КАС України, 21.08.2018 судом постановлено ухвалу, якою зобовязано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 надати в суд письмову заяву із висловленням власної позиції щодо заміни первинного відповідача ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області на належного відповідача ОСОБА_4 службу України з безпеки на транспорті (том І а.с. 114-115).
Позивачем, 31.08.2018 подано заяву, зміст якої свідчить про незгоду ОСОБА_1 щодо заміни ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області як первинного відповідача, втім даною заявою надав згоду на залучення Державної служби України з безпеки на транспорті як другого відповідача (том І а.с. 172).
Враховуючи позицію ОСОБА_1, висловлену у вищевказаній заяві, ухвалою суду від 05.09.2018 залучено ОСОБА_4 службу України з безпеки на транспорт, як другого відповідача у розгляді даної адміністративної справи (том І а.с. 174-176).
Івано-Франківським окружним адміністративним судом, керуючись принципом офіційного зясування усіх обставин у справі, з метою повного та всебічного розгляду даної справи, 21.08.2018 постановлено ухвалу, якою зобовязано ОСОБА_4 податкову інспекцію у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області надати в суд інформацію з відповідними письмовими доказами (том І а.с. 111-113).
У звязку з неповним виконанням ОСОБА_4 податковою інспекцією в м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області ухвали суду від 21.08.2018 про витребування доказів, ухвалою суду від 05.09.2018 повторно витребувано інформацію із відповідними письмовими доказами (том І а.с. 179-181).
14.09.2018 письмові докази, витребувані ухвалою від 05.09.2018, надані суду (том І а.с. 213-240).
17.09.2018 на адресу суду від другого відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву із відповідними письмовими доказами. Другий відповідач вважає правомірним застосування постановою від 07.06.2018 до позивача адміністративно-господарських санкцій (штрафу) в сумі 1 700,00 гривень, оскільки водієм транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак АТ 6036ВІ, який керував за дорученням позивача, якому і належать на праві приватної власності вказаний автомобіль з причепом, порушено вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", якою визначено перелік документів для здійснення вантажних перевезень. У водія ОСОБА_3, на момент здійснення перевірки, були відсутні протокол технічного стану транспортного засобу, поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протокол перевірки та адаптації тахографа, а також індивідуальна книжка водія. За вказані порушення передбачена відповідальність, визначена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, переляк яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Щодо договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та ПП "Легіні", про який вказує позивач у позовній заяві, другий відповідач також вказав на недотримання сторонами нотаріальної форми, яка є обовязковою для такого виду договорів. Просив відмовити в задоволенні позову (том І а.с. 243-250; том ІІ 1-8).
Від ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області та Державної служби України з безпеки на транспорті, 18.09.2018, надійшли письмові пояснення з долученими доказами, в яких зазначено, що позивачем, при розгляді даної адміністративної справи, подаються докази, які суперечать один одному та не відповідають чинному законодавству. Зокрема, відповідачами зясовано, що в примірнику позову, який надійшов на адресу ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області від позивача 17.07.2018, містилась копія товарно-транспортної накладної №11/04-18 від 04.04.2018, згідно якої замовником, вантажовідправником є ПП "Тартак-Люкс", інформація про якого відображена у акті перевірки. В той час, як із отриманих від Івано-Франківського окружного адміністративного суду, копії матеріалів позовної заяви та доданих документів, встановлено наявність товарно-транспортної накладної №11/04-18 від 04.04.2018, зміст якої свідчить, що замовником та вантажовідправником вже є інший субєкт господарювання ПП "Легіні" (а.с. 9-10, 11-17 том ІІ).
18.09.2018, ОСОБА_4 податковою інспекцією в м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області додатково на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1 (том ІІ а.с. 18-21).
Розгляд справи здійснено судом в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України без проведення судового засідання та повідомлення і виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі положення частин 2, 8 статті 262 КАС України, розглянувши матеріали адміністративної справи, відзиви на адміністративний позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Встановлено, що ОСОБА_1 13.05.2010 зареєстрований як фізична особа-підприємець, видами діяльності якого за КВЕД є : лісозаготівля (02.20); лісопильне та стругальне виробництво (16.10); виробництво інших дерев'яних будівельних конструкцій і столярних виробів (16.23); технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (45.20); оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73, основний).
Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 за №2862-ІV (надалі по тексту також Закон №2862-ІV), Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ (надалі по тексту також Закон №2344-ІІІ), Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 за №1961-ІV (надалі по тексту також Закон №1961-ІV), Законом України "Про страхування" від 07.03.1996 за №85-96-ВР, Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі по тексту також Порядок №1567), Порядком проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 за №137 (надалі по тексту також Порядок №137), Переліком документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 за №207, Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязку України від 24.06.2010 за №385 (надалі по тексту також Інструкція №385).
Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільні дороги" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 за №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено ОСОБА_4 службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття ОСОБА_4 інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, ОСОБА_4 інспекцію з безпеки на наземному транспорті.
Пунктом 1 Положення про ОСОБА_4 службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за №103 (надалі по тексту також Положення №103), визначено, що ОСОБА_4 служба України з безпеки на транспорті (надалі по тексту також Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Підпунктами 2, 29 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення №103).
Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.
Судом встановлено, що посадовими особами ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області 11.04.2018 на підставі направлення на рейдову перевірку №010089 від 11.04.2018, яке видане на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 05.04.2018 за №333, проведено комплексну рейдову перевірку транспортних засобів з питань дотримання Закону України "Про автомобільний транспорт", Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, Правил перевезення вантажів, ЄУТР (том І а.с. 77, 78).
Так, 11.04.2018 посадовими особами ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області на автодорозі Н-10 "Стрий-Чернівці" в с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області зупинено вантажний автомобіль марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_2 та напівпричіп марки KRAKER, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3, посвідчення водія ВХР №582593 від 21.09.2017 (том І а.с. 80).
Вказаний транспортний засіб належать на праві власності ОСОБА_1 (позивачу), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки DAF серії САО 972715 і напівпричепа марки KRAKER серії СХТ 861593 (том І а.с. 66).
Під час проведення перевірки вищевказаного транспортного засобу на предмет дотримання перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом згідно товарно-транспортної накладної №11/04-18 від 11.04.2018, працівниками ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області виявлено порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", за які передбачена відповідальність, встановлена абзацом 3 частини 1 статті 60 цього Закону, а саме: відсутність протоколу технічного стану транспортного засобу, полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протоколу перевірки та адаптації тахографа та відсутність індивідуальної книжки водія.
Виявлені порушення зафіксовані в акті перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень та пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.04.2018 за №042296 (том І а.с. 80).
Як слідує з матеріалів справи, водій ОСОБА_3 був ознайомлений із актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень та пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.04.2018 за №042296, про що свідчить підпис останнього на акті перевірки. Щодо зафіксованого порушення надав пояснення про причин їх допущення наступного змісту: "По найму не працюю, мені брат доручив поїздити на ньому". Як додаткові пояснення водій зазначив, що ним предявлено всі документи згідно Правил дорожнього руху: право на управління транспортним засобом, реєстраційної документи, страховий поліс. Перевіряючі вимагали ті документи, які не передбачені законодавством (том І а.с. 80).
ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області листом №26/1482-18 від 24.04.2018 повідомлено ОСОБА_1 про призначення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно акту перевірки від 11.04.2018 за №042296 на 17.05.2018 та необхідність прибуття для розгляду вказаної справи (том І а.с. 82).
У звязку з поверненням вищевказаного листа №26/1482-18 від 24.04.2018 на адресу ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання", відповідачем повторно 18.05.2018 направлено лист за №26/1882-18 про призначення розгляду справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт на 07.06.2018, проте даний лист також повернувся на адресу відповідача із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (том І а.с. 87).
За наслідками розгляду справи про порушення ОСОБА_1 вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області 07.06.2018 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №046025, якою на підставі абзацу 3 частини статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 1 700,00 гривень (том І а.с. 41).
Вказана постанова №046025 від 07.06.2018 про застосування адміністративно-господарського штрафу листом №26/2167-18 від 07.06.2018 направлена на адресу ОСОБА_1 (том І а.с. 92).
В подальшому, 04.07.2018, старшим держаним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56703273 та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника (том І а.с. 22-25).
Позивач, вважаючи неправомірним винесення ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області постанови №046025 від 07.06.2018 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 гривень, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Беручи за основу доводи адміністративного позову та відзиву на позовну заяву, предметом доказування у даній справі є правомірність застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу як особи, яку відповідач визнав перевізником, документальна доведеність факту передачі позивачем транспортного засобу в оренду іншому субєкту господарювання, а також встановлення того хто є дійсним автомобільним перевізником у спірних правовідносинах, в тому числі з урахуванням товарно-транспортної накладної №11/04-18 від 04.04.2018.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ, цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Частиною 1 статті 5 Закону №2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
За змістом статті 6 вказаного Закону ОСОБА_4 контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 за №1567 (надалі по тексту також Порядок №1567), під час проведення рейдової перевірки перевіряється серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Статтею 1 цього Закону визначено поняття автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Також вказаною статтею даного Закону визначено поняття водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Згідно вимог статті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до статті 49 вказаного Закону водій транспортного засобу зобов'язаний, поряд з іншим, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
Із змісту статті 23 Закону №2344-ІІІ слідує, що контроль технічного стану транспортних засобів включає: обов'язковий технічний контроль транспортних засобів; перевірку технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками. При цьому порядок проведення обов'язкового технічного контролю транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Так, Порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України за №137від 30.01.2012 (надалі по тексту також Порядок №137).
Згідно пункту 1 Порядку №137 Порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (надалі по тексту також - Порядок) визначає процедуру проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (надалі по тексту також - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації.
Пунктом 11-1 Порядку визначено, що протокол перевірки технічного стану документ, що засвідчує позитивні результати проведення обовязкового технічного контролю транспортного засобу і містить інформацію, необхідну для його ідентифікації.
У відповідності до статті 3 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 за №1961-ІV (надалі по тексту також Закон №1961-ІV) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
За змістом пункту 1.1 частини 1 статті 1 Закону №1961-ІV страхувальники юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.
Страховий поліс єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8 частини 1 статті 1 вказаного Закону).
За приписами пункту 9 частини 1 статті 7 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 за №85-96-ВР страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів віднесено до обовязкового страхування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 за №207 затверджено перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, абзацом 7 пункту 1 якого визначено, що для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах необхідним документом серед інших є поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Наказом Міністерства транспорту та звязку України від 24.06.2010 за №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі по тексту також Інструкція №385), дія якої поширюється на суб'єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами.
За змістом пункту 3.3. Розділу ІІІ даної Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
У відповідності до пункту 3.6. Розділу ІІІ Інструкції №385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов'язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа.
Таким чином, аналіз наведених правових норм свідчить про обовязок автомобільного перевізника та водія транспортного засобу для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом мати при собі (забезпечувати наявність) та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, в тому числі протокол технічного статну транспортного засобу, страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, індивідуальної контрольної книжки водія, а також здійснювати (забезпечувати) належну експлуатацію транспортних засобів.
Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно пунктів 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Як уже зазначалось судом, працівниками ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області, 11.04.2018 під час проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак АТ 6036ВІ та напівпричіп марки KRAKER, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та яким керував водій ОСОБА_3 виявлено порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", за які передбачена відповідальність, встановлена абзацом 3 частини 1 статті 60 цього Закону, а саме: відсутність протоколу технічного стану транспортного засобу, полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протоколу перевірки та адаптації тахографа, а також відсутність індивідуальної книжки водія.
В силу вимог пунктів 20, 21 Порядку №1567 посадовими особами ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області вказані порушення зафіксовані в акті перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень та пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.04.2018 за №042296 (том І а.с. 80).
У відповідності до пунктів 26, 27, 29 зазначеного Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.
Аналізуючи приписи пунктів 26, 27, 29 Порядку 1567, слід зазначити, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання, однак неявка такої особи не перешкоджає розгляду справи по суті і за результатом розгляду якої, а також за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка вручається протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання.
Наявні в матеріалах адміністративної справи, докази, надані відповідачем, свідчать про те, що ОСОБА_1 повідомлявся щодо розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, згідно листів №26/1482-18 від 24.04.2018 і №26/1882-18 від 18.05.2018, проте вказані листи повернулися на адресу відповідача із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (том І а.с. 83-86, 88-91).
Відповідач, діючи у відповідності до вимог частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", пунктів 26, 27, 29 Порядку №1567, виніс постанову №046025 від 07.06.2018 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1 700,00 гривень (а.с. 41, том І), яка в подальшому направлена на адресу позивача (том І а.с. 92).
Відтак, беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області, застосовуючи до відповідача адміністративно-господарський штраф у розмірі 1 700,00 гривень, згідно постанови №046025 від 07.06.2018, діяло правомірно, у відповідності до вищенаведених норм законодавства.
Під час розгляду справи позивач відповідний протокол технічного статну транспортного засобу, страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, а також індивідуальної контрольної книжки водія, наявність яких станом на квітень 2018 року спростовувала б висновки перевіряючих.
Стосовно доводів ОСОБА_1 про передачу в оренду транспортного марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_2 та напівпричіп марки KRAKER, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3, на підставі договору оренди транспортного засобу від 02.01.2017, суд зазначає наступне.
Позивач надав суду договір оренди транспортного засобу від 02.01.2017, укладений між приватним підприємством "Легіні" в особі директора ОСОБА_6 (надалі по тексту також Орендар) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі по тексту також Орендодавець).
Згідно пункту 1 даного Договору, Орендодавець зобовязаний надати Орендарю у тимчасове користування автомобіль марки DAF, шассі XLRTTE47XS0E707566, державний номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію САО 972715, видане ВРЕР м. Івано-Франківськ, разом з причепом державний номерний знак НОМЕР_1.
В свою чергу, Орендар зобовязаний прийняти автотранспортний засіб, дотримуватись належного режиму експлуатації та зберігання технічного засобу та його частин, забезпечувати ефективне використання транспортного засобу (пункт 2 Договору).
У відповідності до пункту 3 вказаного Договору перебіг строку знаходження технічного засобу в оренді починається з дня підписання сторонами акта про передачу в оренду (том І а.с. 63-64).
В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі вказаного транспортного засобу від 02.01.2017, підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с. 65, том І).
Пункт 8 вказаного Договору оренди автотранспортного засобу передбачає щоквартальну плату Орендарем Орендодавцю за користування транспортним засобом в розмірі 2 400,00 гривень.
Згідно вимог частини 1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. При цьому предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Допустимість доказів визначено статтею 74 КАС України, відповідно до якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Виходячи із принципу офіційного зясування обставин справи, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 4 статті 9, частина 3 статті 77 КАС України), ухвалою суду від 21.08.2018 зобов'язано ОСОБА_4 податкову інспекцію у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області надати в суд інформацію із відповідними письмовими доказами (документами) щодо отримання в 2017-2018 роках фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від приватного підприємства "Легіні" доходу за щомісячними господарськими операціями по договору оренди транспортного засобу DAF, державний номерний знак НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію САО 972715, і причепом, державний номерний знак НОМЕР_4; інформацію про виплату вказаним підприємством на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 доходу (витрат) за щомісячними господарськими операціями по договору оренди зазначеного транспортного засобу; інформацію про виплату в 2015-2018 роках приватним підприємством "Легіні" фізичній особі ОСОБА_3 заробітної плати, винагороди чи іншого доходу (в тому числі як найманому працівнику за цивільно-правовим договором чи на підставі трудового найму), а також чи сплачувався даним підприємством у звязку із цим податок з доходів фізичних осіб (том І а.с. 111-113).
ОСОБА_4 податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області 14.09.2018, через канцелярію, надала суду письмову інформацію, зміст якої свідчить про відсутність у контролюючого органу відомостей щодо отримання в 2017-2018 роках фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від приватного підприємства "Легіні" доходу за щомісячними господарськими операціями по договору оренди транспортного засобу DAF, державний номерний знак НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію САО 972715, і причепом, державний номерний знак НОМЕР_4, а також відсутність виплати даним підприємством фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 доходу (витрат) за щомісячними господарськими операціями по договору оренди зазначеного транспортного засобу (том І а.с. 213-214).
Крім того, долучено податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку приватним підприємством "Легіні" за ІІ квартал 2015 року по ІІ квартал 2018 року, в яких відображено відомості щодо виплати ОСОБА_3 за вказаний період доходів у вигляді заробітної плати (том І а.с. 215-240).
Таким чином доводи позивача про працевлаштування ОСОБА_3 в ПП "Легіні" підтвердилися в ході розгляду справи, в тому числі станом на квітень 2018 року.
18.09.2018 ОСОБА_4 податковою інспекцією у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області додатково надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо позивача - ОСОБА_1 з І кварталу 2015 року по ІІ квартал 2018 року, із змісту яких слідує, що ОСОБА_1 від здійснення підприємницької діяльності за вказаний період не отримано жодного доходу, в тому числі відсутні відомості про виплачений щоквартальний дохід в сумі 2 400,00 гривень від приватного підприємства "Легіні" (том ІІ а.с. 18, 19-21).
Отже, враховуючи витребувані судом докази та виходячи з аналізу встановлених обставин, суд критично оцінює наданий позивачем договір оренди транспортного засобу марки DAF серії САО 972715 і напівпричепа марки KRAKER серії СХТ 861593, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та приватним підприємством "Легіні", так як у суду відсутні дані, які б засвідчили, що такий договір спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлені ним.
Укладення коментованого договору і оформлення акту приймання-передачі вантажного автомобіля з причепом без фактичної оплати зі сторони ПП "Легіні" за їх використання в період усього 2017 року і І, ІІ кварталів 2018 року, на переконання суду, свідчить тільки про намір, досягнутий між сторонами щодо такого використання автомобіля на підставі договору оренди.
Разом з тим, необхідно відзначити, що статтею 799 Цивільного кодексу України визначено обовязкову форму договору найму транспортного засобу, частиною 2 якої передбачено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Транспортний засіб марки DAF серії САО 972715 і напівпричепа марки KRAKER серії СХТ 861593, відповідно до свідоцтв про реєстрацію серії САО 972715 і СХТ 861593, зареєстрований на ОСОБА_1 (позивача), як фізичну особу (том І а.с. 66).
Незважаючи на вказане, ОСОБА_1 на підтвердження обставин передачі вказаного транспортного засобу в оренду приватному підприємству "Легіні", надав суду договір оренди від 02.01.2017, який в нотаріальному порядку не засвідчений.
Статус позивача як субєкта господарської діяльності фізична особа-підприємець, не може змінити правовий зміст свідоцтв про реєстрацію серії САО 972715 і СХТ 861593, а також положення статті 799 Цивільного кодексу України, так як власником вказаного транспортного засобу із причепом позивач виступає як фізична особа.
За змістом частини 1 статті 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
З огляду на вищевказані обставини, суд вважає вказаний договір оренди транспортного засобу від 02.01.2017, в розумінні статті 74 КАС України, недопустимим доказом у розгляді даної справи, таким що не може братися судом до уваги.
Інших доказів на підтвердження передачі транспортного засобу в оренду приватному підприємству "Легіні" чи іншій юридичній особі (перевізнику), позивачем надано не було.
З урахуванням зазначеного, суд не має правових підстав врахувати доводи позивача про те, що автомобільним перевізником у спірному випадку являється приватне підприємство "Легіні".
Варто зауважити, що долучена позивачем до матеріалів справи товарно-транспортна накладна №11/04-18 від 04.04.2018 та долучена відповідачем товарно-транспортна накладна із аналогічним номером та датою, містить розбіжності щодо найменування перевізника. Зокрема, у товарно-транспортній накладній №11/04-18 від 04.04.2018, яка долучена позивачем до матеріалів позовної заяви, автомобільним перевізником значиться приватне підприємство "Легіні", в той час, як товарно-транспортна накладна №11/04-18 від 04.04.2018, долучена відповідачем 18.09.2018 разом із письмовими пояснення до позовної заяви, містить запис стосовно автомобільного перевізника приватне підприємство "Тартак-Люкс" (том І а.с. 19; том ІІ 14).
З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити, що в акті перевірки чітко зафіксовано про предявлення водієм товарно-транспортній накладній №11/04-18 від 04.04.2018, перевізником в якій визначено саме приватне підприємство "Тартак-Люкс" (том І а.с. 80-81).
Водій, ОСОБА_3, не зазначив у своїх поясненнях жодного зауваження чи застереження щодо невірного визначення перевіряючими найменування вантажовідправника перевізника (приватне підприємство "Тартак-Люкс").
Також суд зазначає, що позивача не надав суду будь-якого доказу, на підтвердження того, що автомобільним перевізником є приватне підприємство "Тартак-Люкс".
Як уже зазначалася судом вище ухвалою про відкриття провадження у справі від 02.08.2018 суд залучив приватне підприємство "Легіні" до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.
Пунктом 9 і 10 даною ухвалою, суд витребував у третьої особи відповідні докази та письмові пояснення для забезпечення прийняття законного, обґрунтованого і справедливого рішення (том І а.с. 3-4).
Втім, поштове відправлення із такою ухвалою як і усі відправлення, що адресовані позивачу та третій особі з усіх процесуальних питань, що суд вирішував ухвалою, повернулися на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання (том І а.с. 30, 54, 57, 121,129, 159, 165, 189, 195, 201, 207; том 2 а.с. 22, 26).
Більше того, станом на 2 квартал 2018 року Ошколуп Віталій Володимирович (позивач) і ОСОБА_3 (водій) офіційно працевлаштовані в приватному підприємстві "Легіні" (том І а.с. 237-240).
На переконання суду, вказане свідчить, що в позивача не було перешкод для подання суду усіх належних та допустимих доказів для підтвердження і обґрунтування своїх позовних вимог і доведення тих обставин, на які ОСОБА_1 посилається в адміністративному позові.
З урахуванням того, що у позивача офіційно визначений вид економічної діяльності "Вантажний автомобільний транспорт" (код КВЕД 49.41), є власником коментованих у рішенні суду транспортних засобів, а також беручи до уваги пояснення водія ОСОБА_3, вчиненого ним особисто щодо "доручення" брата на здійснення такої поїздки, відсутності належних доказів про передачу автотранспорту в користування іншим субєктам господарювання, суд приходить до переконливого висновку про наявність у ОСОБА_1 у спірному випадку статусу перевізника.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обовязків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Як свідчать встановлені судом обставини, відповідач ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області, застосовуючи до позивача адміністративно-господарський штраф, згідно постанови від 07.06.2018 за №046025, діяв на підставі закону, обґрунтовано, із урахування усіх обставин, які маю значення для правильного вирішення питання у спірних відносинах.
Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок про не обґрунтованість адміністративного позову в цілому, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.
Зважаючи на висновок суду про безпідставність позовних вимог в силу норм статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача субєкта владних повноважень.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, повязаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5), вул. Миколайчука, 14/35, м. Івано-Франківськ,76018.

Відповідач 1 ОСОБА_2 Укртрансбезпеки у Івано-Франківській області, вул. Тополина, 3, с. Угорники Івано-Франківської міської ради, місто Івано-Франківська, 76492,

Відповідач 2 ОСОБА_4 служба України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код юридичної особи 39816845), проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне підприємство "ЛЕГІНІ" (ідентифікаційний код юридичної особи 38161957), вул. Миколайчука, 14/35, м. Івано-Франківськ, 76006).

Суддя /підпис/ ОСОБА_8