Справа № 814/2211/17
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 р. № 814/2211/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54055
до відповідача:Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034
третя особа:ОСОБА_2 загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів, вул. Маяковського, 129, с. Мішково-Погорілове, Вітовський район, Миколаївська область, 57214
про:визнання неправомірними дії, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі відповідач, ГУ Держгеокадастру), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2 загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, оформлену листом від 17.10.2017 року № С-11645/6-17-СГ;

- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області.

Ухвалою суду від 26.10.2017 року відкрито провадження у справі.

15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Відповідно до пункту 10 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 22.12.2017 року суд ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 загальноосвітню санаторну школу-інтернат І-ІІІ ступенів.

24.01.2018 року суд своєю ухвалою суд витребував у відповідача та Державного підприємства «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» письмові докази для огляду в судовому засіданні.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач відмовив йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності з підстав, не передбачених Земельним Кодексом України (далі ЗК України).

Відповідач у своїх запереченнях на позовну заяву зазначив, що земельна ділянка, яку позивач має намір одержати безоплатно у власність, відсутня у переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам України у III та IV кварталі 2017 року, оприлюднених на офіційному веб-сайті Головного управління.

Представники сторін надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд дослідив матеріали справи, оцінив надані докази в їх сукупності та встановив наступне.

13.09.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих в межах території Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області.

Листом від 17.10.2017 року № Є-11645/6-17-СГ відповідач повідомив позивача про те, що місце розташування бажаної земельної ділянки відсутнє в переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність у ІІІ та IV кварталах 2017 року. Відтак, відповідач не вбачає за можливе задовольнити заяву позивача, що не позбавляє останнього права звертатися з відповідною заявою повторно.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, ЗК України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України, зокрема, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, а згідно ч. 2 вказаної статті набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У відповідності до ч. 6-7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу зазначених положень слідує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 відповідачем видано наказ від 27.06.2017 року № 130 та від 22.09.2017 року № 189, якими затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам України у ІІІ кварталі 2017 року, на території Миколаївської області.

Викладене стало підставою для відмови в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

З даного приводу суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 затверджено ОСОБА_3 удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

ОСОБА_3 передбачено, що Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні: формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області; щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок; надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції; враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

Для реалізації ОСОБА_3 передбачено розроблення проектів нормативно-правових актів.

Однак, суд наголошує на тому, що постанова Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 не врегульовує порядок надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення громадянам, а лише затверджує ОСОБА_3 удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Будь-яких змін до самого порядку одержання дозволу на розробку проекту землеустрою, передбаченого ЗК України, у зв'язку із затвердженням вказаної ОСОБА_3, не внесено. До того ж, даний нормативний акт не регулює питання виділення земельних ділянок, оскільки таке регулювання чітко передбачено лише ЗК України.

Відтак, посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 як на підставу для відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є безпідставними. Інших підстав для відмови відповідач не зазначив. Таким чином, відмова відповідача, викладена в листі від 17.10.2017 року № С-11645/6-17-СГ, є протиправною.

Одночасно з цим, вимога позивача про зобовязання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, задоволенню не підлягає. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність субєкта владних повноважень на відповідність закріпленим КАС України критеріям, не може втручатися у діяльність субєкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Законодавством встановлена процедура прийняття відповідних рішень і суд не може підміняти цю процедуру та адміністративного субєкта, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень.

Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги частково.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Керуючись ст. 2, 19, 139, 194, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54055, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, оформлену листом від 17.10.2017 року № С-11645/6-17-СГ.

3. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 копійок).

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Мельник