Справа № 2040/6242/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 р. № 2040/6242/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: 1) Визнати дії відповідача незаконними та неправомірними; 2) Зобов'язати Київське обєднане управління Пенсійного фонду в м. Харкові () нарахувати пенсію (основну та додаткову) за період з 01 січня 2014 року по 01 серпня 2014 року відповідно до вимог чинного законодавства та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1) заборгованість з державної пенсії в мінімальному обсязі у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з додатковою пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальних пенсій за віком з відрахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що як інвалід внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, чинній на час призначення йому пенсії, він мав право на отримання державної пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, він також мав право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Зазначає, що з 01 січня 2014 року Законом України від 16 січня 2014 року №719 - VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсії, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ. Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону № 796-ХІІ над підзаконними нормативно-правовим актом - Порядком, вважає, що з 01 січня 2014 року нарахування та виплата основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинні були здійснюватися у розмірі та на підставі ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ в редакції, чинній на зазначений час. Законом України від липня року № 1622- VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності 03 серпня 2014 року, розділ Прикінцеві положення Закону № 719-УІІ доповнено пунктом 67, яким зокрема, встановлено, що норми і положення ст. 20-23,30,31,37,39,48,50-52,54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік. Тобто, в період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Харкова повинно було нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, визначеному ст. 50,54 Закону № 796-ХІІ (в редакцій чинній у зазначений час), а не Порядком. Позивач наголошує, що така правова позиція, щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду України від 26 квітня 2016 року (справа № 285/4300/14-а) та від 21.02.2018 року (справа №619/2262/17).

Позивач зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії та здійсненням виплати заборгованості по виплаті йому пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 04 лютого 2011 року. З отриманої відповіді та наданої до неї інформації про нарахований та призначений позивачу розмір пенсії з січня 2011 року, в т.ч. за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року виявилось, що вони були призначені з порушенням норм пріоритетності Закону над нормативно правовим актом (Порядком). Таким чином саме 31.07.2018 року позивачу стало відомо, що виплачена йому пенсія (основна та додаткова ) за період з 01 січня 2014 року по 01 серпня 2014 року не були призначені в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком для основної пенсії та в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно, про що зазначено у листі Відповідача. Тобто, виявилось, що основна та додаткова пенсія призначені позивачу в значно меншому розмірі, ніж чинні на той момент редакції статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На думку позивача, дії відповідача стосовно призначення та виплати йому пенсії за цей період - є протиправними. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 13.08.2018 року по справі відкрито спрощене провадження.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем через канцелярію суду адіслано відзив на позов, в якому відповідач проти позовних вимог заперечував. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивач пропустив передбачений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, строк для звернення до суду із означеним позовом. Крім того, зазначає, що статтею 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції Закону №76-УІІІ 28.12.2014р.) встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Абзацом третім статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції Закону №76-УІІІ 28.12.2014р.) встановлено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Зазначає, що на теперішній час виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться відповідно до діючого законодавства. Рішення суду від 26.04.2011р. виконано в повному обсязі, борг за рішенням суду відсутній. За матеріалами пенсійної справи пенсія ОСОБА_1 обчислена, виплачується відповідно до законодавства, що діє на теперішній час. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач - фізична особа громадянин ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом ІІ групи (копія довідки МСЕК серії МСЕ № 050943- а.с. 21), захворювання якого пов'язано з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, серії А №300605 (а.с. 17), яка має право на пільги, встановлені для ветеранів війни - інвалідів війни.

При цьому, позивач перебуває на обліку в Київському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Харкові та отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, розраховану відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 у розмірі фактичних збитків, довічно.

Як встановлено судовим розглядом постановою Київського районного суду м.Харкова від 04.02.2011 р. по справі № 2018/2а-1003/10/18 з позовом ОСОБА_1 до УПФ в Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, позовні вимоги задоволені частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 державної пенсії по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 08.12.2010 р. по 04.02.2011 р.

Матеріали справи свідчать, що 05.07.2018 року позивач звернувся до Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії та забезпечення виплати з урахуванням раніше сплачених сум пенсії, виходячи з 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру 75 процентів мінімальної пенсії за віком, як особі, яка отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок професійного захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС (І категорія), починаючи з 04.02.2011 року відповідно до вимог статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 7-8).

Листом № 14550-47/02-01 від 27.07.2018 року, який отримано позивачем 31.07.2018 року, відповідачем на заяву ОСОБА_1 надана відповідь, в якій вказано, що заявник перебуває на обліку з 02.04.1992 року та отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розраховану відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі фактичних збитків довічно (а.с. 9-10). Також вказано, що відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова у справі № 2018/2а-1003/10/18 з позовом ОСОБА_1 до УПФ в Київському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, позивачу проведено перерахунок пенсії по другій групі інвалідності відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 75% мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 08.12.2010 р. по 04.02.2011 р. З наданої відповіді вбачається, що станом на теперішній час виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться відповідно до діючого законодавства. Рішення суду від 26.04.2011р. виконано в повному обсязі, борг за рішенням суду відсутній. Станом на сьогоднішній день проводити розрахунок пенсії у розмірах, встановлених рішенням суду від 26.04.2011р., законні підстави відсутні. За матеріалами пенсійної справи пенсія ОСОБА_1 обчислена, виплачується відповідно до законодавства, що діє на теперішній час.

При цьому, у наданій позивачу відповіді вказано, що при встановленні розмірів пенсій інвалідам-чорнобильцям органи Пенсійного фонду керуються Конституцією і законами України, актами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, постановами правління та наказами Пенсійного фонду України, в тому числі постановами КМУ № 745 від 06.07.2011 р., № 1210 від 23.11.2011 р., Законом України від 06.12.2012р. № 5515-VІ "Про Державний бюджет України на 2013 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року № 80-VІІІ, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, а бюджетні призначення на виплату пенсії в інших розмірах, ніж ті, що встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року №745 та від 23.11.2011 року №1210, відсутні.

На думку позивача, дії відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії є протиправними та такими, що порушують його права.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Так, у положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Згідно із положеннями ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам II групи у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

При цьому, як встановлено судом Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року № 3491-VI доповнено пунктом 4 розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» та встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Враховуючи вище викладену норму, слід дійти висновку, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» законодавчо закріплено надання повноважень Кабінету Міністрів України щодо встановлення інших, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В подальшому, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» № 745, яка набрала чинності з 23 липня 2011 року.

Вказаною постановою визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд зазначає, що відповідно до висновку Конституційного суду України, викладеного у рішення №3-рп/2012 від 25.01.2012 року, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Також судом встановлено, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року №1622-VII встановлено, що норми і положення ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

При цьому, як встановлено судом, з 01 січня 2014 року Законом України від 16 січня 2014 року №719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також в той же час залишався чинним і Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Разом із тим, відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

У п.6-7 Прикінцевих положень ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік» зазначено: установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року (справа №21-3696а15, 0908/2465/2012) міститься правовий висновок про те, що з 1 січня 2012 року нарахування і виплата пенсії має здійснюватися у розмірі, встановленому Законом України від 22 грудня 2011 року № 4282-VІ «Про Державний бюджет України на 2012 рік» (далі - Закон № 4282-VI) та Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок), оскільки за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки Закон № 4282-VI був прийнятий пізніше Закону № 796-ХІІ, а на виконання Закону № 4282-VI Кабінет Міністрів України затвердив Порядок, то саме положення Закону № 4282-VI та Порядку підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин.

Такий же правовий підхід був закріплений у 2013 році з прийняттям Закону України від 6 грудня 2012 року № 5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік» (далі - Закон № 5515-VI), пунктом 4 Перехідних положень якого, зокрема, встановлено, що у 2013 році норми і положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2013 рік.

Вказана норма Закону № 5515-VI неконституційною не визнавалась та її дія у 2013 році не зупинялась.

Отже, з 1 січня 2014 року Законом України від 16 січня 2014 року № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (далі - Закон № 719-VII) не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50,54 Закону № 796-ХІІ. Чинним залишався й Порядок.

Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону № 796-ХІІ над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком, з 1 січня 2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинно було здійснюватися у розмірі та на підставі статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Водночас, Законом України від 31 липня 2014 року № 1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (далі - Закон № 1622-VII), який набрав чинності 3 серпня 2014 року, розділ Прикінцеві положення Закону №719-VII доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Таким чином, з 3 серпня 2014 року Законом № 719-VII Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оскільки на цей час був також чинний Порядок, яким визначено механізм обчислення пенсій, щодо яких виник спір, то за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки Закон № 719-VII в редакції Закону № 1622-VII був прийнятий пізніше Закону № 796-ХІІ, то саме положення Закону № 719-VII та Порядку підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин з 3 серпня 2014 року.

Отже, в період з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року відповідач повинний був нараховувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ, а не Порядком.

Така правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2016 (справа № 285/4300/14-а).

З огляду на вище викладене, враховуючи принцип пріоритетності Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" над підзаконним нормативно-правовим актом, а саме Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, з 01 січня 2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинно було здійснюватись територіальними органами Пенсійного фонду України у розмірі та на підставі ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, саме з 03.08.2014 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» надано повноваження Кабінету Міністрів України встановлювати інші, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи обставини того, що у період, що є спірним у даній справі для здійснення перерахунку пенсії позивача був також чинний Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено механізм обчислення пенсій, то за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» в редакції Закону № 1622-VII був прийнятий пізніше Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин з 03 серпня 2014 року.

Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постанові від 26.04.2016 року у справі № 285/4300/14-а, а також Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 року у справі №619/2262/17.

Отже, з огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем у період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року мала бути здійснена виплата позивачу пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком пенсії у розмірах визначених ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Порядку, що свідчить про вчинення відповідачем протиправних дій.

При цьому, як вбачається, з поданого представником відповідача письмового відзиву на позов, останнім вказано на пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом, оскільки, на думку відповідача, ОСОБА_1 знав або повинен був знати про порядок нарахування пенсії.

Суд зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу стало відомо про порушення його права на проведення перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з листа відповідача №14550-47/02-01 від 27.07.2018 року, який ним було отримано 31.07.2018року, а до суду за захистом свого порушеного права із означеним позовом позивач звернувся 02.08.2018 року.

Таким чином, право позивача на отримання сум пенсій у відповідних розмірах відповідачем не визнано саме у липні 2018 року, що і стало підставою звернення до суду, отже, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, шестимісячний строк на звернення з позовом до адміністративного суду позивачем не пропущено.

З поданого позову вбачається, що позивач просить суд зобовязати відповідача нарахувати позивачу пенсію (основну та додаткову) за період з 01.01.2014 року по 01.08.2014 року. Проте, враховуючи вище наведені обставини, зміни у законодавстві з урахуванням вступу таких змін у дію, суд приходить до висновку, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати позивачу з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, з огляду на вчинення відповідачем протиправних дій, належним способом захисту прав позивача є зобов'язання Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Харкові здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (61184, м. Харків, вул.. Метробудівників, б. 27, кв. 101) до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова (61022, м. Харків, пл. Свободи. 5, Держпром. 2 під., 3 пов. 2) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду в м. Харкові () нарахувати пенсію (основну та додаткову) за період з 01 січня 2014 року по 02.08.2014 року відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1) заборгованість з державної пенсії в мінімальному обсязі у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з додатковою пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальних пенсій за віком з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення підписано суддею 03 жовтня 2018 року.

Суддя Шляхова О.М.