Справа № 813/3812/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3812/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого-судді Кухар Н.А.

суддів: Хоми О.П., Костецького Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" до Державного агенства водних ресурсів України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (далі ПАТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (місцезнаходження: м. Львів, вул. Козельницька, 15, ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державного агенства водних ресурсів України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 8, ), у якому, згідно заяви про зміну позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії Державного агентства водних ресурсів України, в особі сектору у Львівській області, щодо відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування Відокремленому підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» листом № 109/ЛВ/30д-17 від 09.10.2017 року з підстав зазначених у пунктах 1, 2, 3,4.;

зобовязати Державне агентство водних ресурсів України, в особі сектору у Львівській області, видати дозвіл на спеціальне водокористування Відокремленому підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» останнім днем строку розгляду заяви, поданої 25 вересня 2017 року через Центр надання адміністративних послуг м. Львова реєстр. № ДО-2-10914.

Ухвалою від 06 листопада 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 31 січня 2018 року закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою від 28 лютого 2018 року призначено у справі судову інженерно-екологічну експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 07 серпня 2018 року поновлено провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 25.09.2017 звернувся до управління адміністративних послуг із заявою щодо видачі дозволу на спеціальне водокористування з метою забезпечення питних, санітарно гігієнічних та виробничих потреб підприємства та передача для потреб вторинних водокористувачів з поверхневих вод Добротвірського водосховища на р. Західний Буг та підземного водозбору Забузького родовища питних підземних вод (правий берег 0, 5 км. У східному напрямку від Добротвірського водосховища) для відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго». До заяви були долучені всі необхідні документи. Однак рішенням Державного агентства водних ресурсів України за підписом Завідувача сектору у Львівській області ОСОБА_1, позивачу відмовлено в наданні такого дозволу, у зв'язку з невідповідністю документів. Позивач вважає таку відмову протиправною тому просить суд скасувати спірне рішення та надати йому дозвіл на спеціальне водокористування з метою забезпечення питних, санітарно гігієнічних та виробничих потреб підприємства та передача для потреб вторинних водокористувачів з поверхневих вод Добротвірського водосховища на р. Західний Буг та підземного водозбору Забузького родовища питних підземних вод (правий берег 0, 5 км. У східному напрямку від Добротвірського водосховища) для відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго».

Представник позивача в судове засідання не з'явився. На адресу суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Позиція відповідача викладена у запереченні на адміністративний позов та обґрунтовується тим, що в результаті розгляду поданих позивачем документів було виявлено недостовірні відомості та невідповідність вимогам законодавства та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зокрема було вказано, що у дозволах на спеціальне водокористування деяких теплоелектростанцій, виданих державними обласними адміністраціями, обсяги води, які фактично забирається із річок та руслових водосховищ (обєктів водного фонду України) для пропуску через конденсатори турбін для охолодження конденсату, зазначені які такі, що використовуються в системах оборотного водопостачання і не враховані у лімітах забору та використання води на виробничі потреби, що не відповідає вимогам чинного законодавства. У таблиці «Нормативний розрахунок водокористування» застосовані відсотки води на власні потреби водопровідного каналізаційного господарства (0,415%- господарсько побутові 7,537% - виробничі) не відповідають поточним індивідуальним технологічним нормативам використання питної води Добротвірської ТЕС, розробленим відповідно до методик розрахунку втрат та витрат питної води підприємствами, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення (накази Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України № 180 та № 181 від 25.06.2014 року затверджені в Міністерстві юстиції України 03.09.2014 №№ 1063/25840,1064/25841) та затверджені головою Добротвірської селищної ради від 17.08.2017 року. Вказують, на те, що розрахункові концентрації речовин в зворотних водах для всіх випусків не відповідають вимогам п. 1.8. (абзац3) Інструкції про порядок розробки та затвердження ГДС речовин у водні обєкти із зворотними водами затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 15.11.1994 р. № 116.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ПАТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" звернулося до Сектору у Львівській області Державного водних ресурсів України (через Управління адміністрування послуг ) із заявою щодо видачі дозволу на спеціальне водокористування з метою забезпечення питних, санітарно гігієнічних та виробничих потреб підприємства та передача для потреб вторинних водокористувачів з поверхневих вод Добротвірського водосховища на р. Західний Буг та підземного водозбору Забузького родовища питних підземних вод (правий берег 0, 5 км. У східному напрямку від Добротвірського водосховища) для відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго».

Однак, листом від 09.10.2017 № 109/ЛВ/30д-17 Державне агентство водних ресурсів України за підписом Завідувача сектору у Львівській області ОСОБА_1, повідомило позивача, про відмову у видачі дозволу на спеціальне водокористування ПАТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" ВП «Добротвірська ТЕС» у звязку з недостовірністю відомостей у документах.

У вказаному листі зазначені підстави для відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування, а саме:

1.У статті 1 Водного кодексу України зазначено, що водний об'єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт). Добротвірське водосховище є водосховищем руслового типу на річці Західний Буг. В складі оборотної системи може перебувати технологічна водойма, а не водний об'єкт загальнодержавного значення. У розумінні Водного кодексу України Добротвірське водосховище не є технологічною водоймою у складі оборотної системи, оскільки відповідно до статті 1 Водного кодексу України технологічна водойма - штучно створена водойма спеціального технологічного призначення, що визначається технічним проектом та/або паспортом, яка наповнюється штучно за допомогою гідротехнічних споруд і пристроїв. Добротвірське водосховище наповнюється не штучно, а природним шляхом - стоком (по руслу) річки Західний Буг.

2. У таблиці «Нормативний розрахунок водокористування» застосовані відсотки на власні потреби водопровідно-каналізаційного господарства не відповідають зазначеному нормативному документу.?

3. Потребує обґрунтування прийнятий відсоток водовідведення потреб водопровідно-каналізаційного господарства (випуск № 3).

4. Розрахункові концентрації речовин в зворотних водах для всіх випусків не відповідають вимогам п. 1.8 Інструкції про порядок розробки та затвердження ГДС.

Позивач не погодившись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Частиною 1, 2 ст. 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Згідно статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Видача (переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється безоплатно. Подання юридичною або фізичною особою, фізичною особою - підприємцем заяви про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування та відповідних документів, а також видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) їй цього дозволу здійснюються в паперовій або електронній формі.

Для одержання дозволу на спеціальне водокористування юридична або фізична особа, фізична особа - підприємець звертається до органів, зазначених у частині другій цієї статті, із заявою, до якої додаються: обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення; опис та схема місць забору води та скиду зворотних вод; нормативи гранично допустимого скидання (гдс) забруднюючих речовин у водні об'єкти із зворотними водами (з розрахунком на кожний випуск (скид) окремо); затверджені індивідуальні технологічні нормативи використання питної води (для підприємств та організацій житлово-комунального господарства, суб'єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення, житлово-експлуатаційних підприємств та організацій); копія правовстановлюючих документів на водні об'єкти (для орендарів водних об'єктів).

Статтею 49 Водного кодексу України передбачено, що зазначений перелік документів є вичерпним.

Відповідно до ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Процедуру погодження та видачі юридичним і фізичним особам (далі - водокористувачі) дозволів на спеціальне водокористування (забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання у водні об'єкти забруднюючих речовин, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів) визначає Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. N 321 ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок).

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, у дозволі зазначаються: 1) найменування органу, що його видав; 2) найменування та реквізити водокористувача - юридичної особи (прізвище, ім'я, по батькові, адреса водокористувача - фізичної особи); 3) термін, на який видано дозвіл; 4) ліміти забору води, використання води та скидання забруднюючих речовин; 5) умови спеціального водокористування; 6) інші відомості (у разі потреби).

Згідно з п. 4 Порядку, дозволи видаються органами, що зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання, а органами, зазначеними в абзаці третьому цього пункту, - в установлені ними терміни.

Клопотання водокористувачів розглядаються у місячний термін.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що у разі коли умови спеціального водокористування залишаються незмінними, за клопотанням водокористувача термін спеціального водокористування може бути продовжено, але не більше ніж на період відповідно коротко - або довготермінового водокористування органом, що видав дозвіл, про що у дозволі робиться відповідна відмітка.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 6 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів адміністратору або дозвільному органу. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

У відповідності до ч.3 статті 49 Водного кодексу України підставою для відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування є: подання неповного пакета документів, необхідних для одержання дозволу, згідно з визначеним цією статтею переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання або фізичною особою, недостовірних відомостей, невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, довгостроковим прогнозам водогосподарських балансів; негативний висновок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, чи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, про можливість здійснення спеціального водокористування.

Як зазначалось вище, однією із підстав для відмови позивачу у видачі дозволу на спеціальне водокористування є те, що Добротвірське водосховище є водосховищем руслового типу на річці Західний Буг. В складі оборотної системи може перебувати технологічна водойма, а не водний об'єкт загальнодержавного значення. У розумінні Водного кодексу України Добротвірське водосховище не є технологічною водоймою у складі оборотної системи, оскільки відповідно до статті 1 Водного кодексу України технологічна водойма - штучно створена водойма спеціального технологічного призначення, що визначається технічним проектом та/або паспортом, яка наповнюється штучно за допомогою гідротехнічних споруд і пристроїв. Добротвірське водосховище наповнюється не штучно, а природним шляхом - стоком (по руслу) річки Західний Буг.

Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року призначено у справі судову інженерно-екологічну експертизу. У резолютивній частині ухвали було вказано, що проведення судової інженерно-екологічної експертизи доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. проф. ОСОБА_2 Міністерства юстиції України (м. Харків, вул. Золочівська, 8а) з залученням науково-дослідної установи «Український науково- дослідний інститут екологічних проблем» Міністерства екології та природних ресурсів України ( м. Харків, вул. Бакуліна,6). На вирішення експертам постановити наступні питання: 1. Чи є Добротвірське водосховище технологічною водоймою в розумінні Водного кодексу України, призначенням якого є охолодження циркуляційної води Відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» ПАТ « ТДЕК Західенерго»? 2. Чи є Добротвірське водосховище частиною оборотної системи водопостачання Відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» ПАТ « ТДЕК Західенерго». З висновку комісійної судової інженерно екологічної експертизи № 7868 від 23.05.2018 року, вбачається, що Добротвірське водосховище є штучно створеною у 1965 році водоймою спеціального технологічного призначення (для охолодження циркуляційної (оборотної) води Відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» ПАТ « ТДЕК Західенерго», що визначено технічним проектом (розроблений Львівським відділенням ТЕПу). Добротвірське водосховище наповнюється штучно за допомогою гідротехнічних споруд (гребля земляна водоскидна; водоскид бетонний, три отвори; захисна, дамба) та пристроїв (три шандорні затвори). Добротвірське водосховище має всі ознаки, які за ст. 1 Водного кодексу України визначають його належність до технологічних водойм. Таке - призначення Добротвірського водосховища, та його статус визнаються всіма відповідними органами державного та місцевого (у Львівській області) управляння, включаючи відповідача, щонайменше з 2009 року. Отже, Добротвірське водосховище є технологічною водоймою в розумінні Водного кодексу України, призначенням цього водосховища є охолодження циркуляційної води Відокремленого підрозділу Добротвірська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго». Конкретні інженерно-екологічні аргументи щодо ознак та статусу Добротвірського водосховища наведено у дослідницькій частині. У дослідницькій частині визначено наступне: Добротвірське водосховище задовольняло і задовольняє,інженерними вимогами до водосховищ-охолодників охолоджувальних систем оборотного водопостачання, як на час його проектування і будівництва, так і на теперішній час; цільове призначення та технічний статус Добротвірського водосховища як охолодника і обов'язкової складової охолоджувальної системи оборотного водопостачання Добротвірської ТЕС, технологічно необхідної для виробництва електричної та теплової енергії, визнано і підтверджено усіма органами державного управління, що були і залишаються відповідальними за дотримання вимог в галузі -природокористування; Добротвірське водосховище входить (за ієрархією інженерної та технологічної підпорядкованості) до складу технічного комплексу Добротвірської ТЕС, системи технічного водопостачання Добротвірської ТЕС, охолоджувальної системи оборотного водопостачання Добротвірської ТЕС; за усіма технічними та організаційно експлуатаційними ознаками, викладеними у головних експлуатаційних документах і затверджених відповідачем або його місцевим органом, Добротвірське водосховище технічно і організаційно належить охолоджувальній системі оборотного водопостачання Добротвірської ТЕС. Отже, Добротвірське водосховище є частиною оборотної систем водопостачання Відокремленого підрозділу «Добротвірська тепло в електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго». У дослідницькій частині констатовано таке: визначення Відповідача, що система водопостачання Відокремленому підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція ПАТ «ДТЕК Західенерго» належить до оборотної, є недостатньо повним технічно некоректним. Насправді, за всіма істотними фактичним ознаками інженерно точна назва має бути наступною: «відкрита охолоджувальна система оборотного водопостачання, що запроектована з водосховищем охолодником, у складі системи технічного водопостачання Відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція ПАТ «ДТЕК Західенерго»; законодавчої заборони на входження Добротвірського водосховища до складу системи оборотного водопостачання Відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція ПАТ «ДТЕК Західенерго» не існує; на даний час для Відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» законодавчої заборони на експлуатацію Добротвірського водосховища не існує. Отже, припущення Відповідача (справа, т 1, арк. 139, другий абзац знизу) про те. що «ділянки річок, а також руслові водосховища, не можуть бути елементами систем оборотного водопостачання підприємств», в частині руслових водосховищ для умов Відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» не підтверджується.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач, як підставу відмови в наданні дозволу на спеціальне водокористування а саме, що Добротвірське водосховище є водосховищем руслового типу на річці Західний Буг, в складі оборотної системи може перебувати технологічна водойма, а не водний об'єкт загальнодержавного значення, у розумінні Водного кодексу України Добротвірське водосховище не є технологічною водоймою у складі оборотної системи, оскільки відповідно до статті 1 Водного кодексу України технологічна водойма - штучно створена водойма спеціального технологічного призначення, що визначається технічним проектом та/або паспортом, яка наповнюється штучно за допомогою гідротехнічних споруд і пристроїв, Добротвірське водосховище наповнюється не штучно, а природним шляхом - стоком (по руслу) річки Західний Буг, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються матеріалами справи.

Суд не погоджується з відмовою відповідача в наданні дозволу на спеціальне водокористування з тих підстав, що у таблиці «Нормативний розрахунок водокористування» застосовані відсотки на власні потреби водопровідно-каналізаційного господарства не відповідають зазначеному нормативному документу, оскільки дане твердження спростоване поясненнями позивача у позовній заяві. Зокрема, було вказано, що при складанні документу ««Нормативний розрахунок водокористування», позивачем було враховано дані наведені в поточних індивідуальних технологічних нормативах використання питної води, які 15.06.2017 року погоджені завідувачем сектору у Львівській області Державного агентства водних ресурсів України та 23.06.2017 року погоджені Департаментом екології та природних ресурсів Львівської ОДА та 17.08.2017 року затверджені головою Добротвірської селищної ради. (Т1, а.с. 214- 234).

Окрім цього, підставою відмови у листі № 109/ЛВ/30д-17 від 09.10.2017 року, вказано, що потребує обґрунтування прийнятий відсоток водовідведення потреб водопровідно-каналізаційного господарства (випуск № 3) та що розрахункові концентрації речовин в зворотних водах для всіх випусків не відповідають вимогам п. 1.8.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» N 3392-VI забороняється вимагати від суб'єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до затвердженого Законом Переліку.

Відповідно до п. 4 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.03.2002 №321 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі відмови у погодженні клопотання або у видачі дозволу водокористувачу надається відповідь з обґрунтуванням причин відмови.

Проте, як вбачається з тексту листа № 109/ЛВ/30д-17 від 09.10.2017 року, відповідач вказав, про обґрунтування прийнятий відсоток водовідведення потреб водопровідно-каналізаційного господарства (випуск № 3) та розрахункові концентрації речовин в зворотних водах для всіх випусків не відповідають вимогам п. 1.8 Інструкції про порядок розробки та затвердження ГДС. Суд вважає, що така відповідь не містить жодного обґрунтування причин відмови, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. N 321 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищевказаного, суд приходить по переконання, що дії Державного агентства водних ресурсів України, в особі сектору у Львівській області, щодо відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування викладеної у листі від 09 жовтня 2017 року № 109/ЛВ/30д-17 є протиправними.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо сплати судового збору суд зазначає.

Відповідно до ч.2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно платіжного доручення № НОМЕР_1 від 18.10.2017 року позивачем було сплачено 1600 грн., судового збору.

Згідно платіжного доручення № від 25.10.2017 року позивачем було сплачено 3200, 00 грн., судового збору.

Позивачем подано клопотання (№25812) від 08.11.2017 року, в якому він просить повернути 1600 грн., судового збору, у звязку із поданою заявою про зміну позовних вимог.

Згідно вимог пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням викладеного, суд вбачає підстави для задоволення клопотання представника позивача та повернення, сплаченого судового збору у сумі 1600 грн., згідно платіжного доручення № НОМЕР_1 від 18.10.2017 року, оскільки позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме: витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частини 5 статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залученням спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем надано суду клопотання про стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи та надано рахунок №722 від 03.04.2018 р., платіжне доручення від 11.04.2018 р., акт здачі-приймання наданих послуг від 30.05.2018 р., з яких вбачається, що позивачем оплачено проведення експертизи в сумі 30 030,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, як і судовий збір в сумі 3200 грн.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 94, 241- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" до Державного агенства водних ресурсів України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державного агентства водних ресурсів України, в особі сектору у Львівській області, щодо відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування Відокремленому підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» листом № 109/ЛВ/30д-17 від 09.10.2017 року з підстав зазначених у пунктах 1, 2, 3,4.

Зобовязати Державне агентство водних ресурсів України, в особі сектору у Львівській області, видати дозвіл на спеціальне водокористування Відокремленому підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» останнім днем строку розгляду заяви, поданої 25 вересня 2017 року через Центр надання адміністративних послуг м. Львова реєстр. № ДО-2-10914.

Повернути Публічному акціонерному товариству "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (місцезнаходження: м. Львів, вул. Козельницька, 15, ) судовий збір у розмірі 1600,00 грн. сплачений згідно платіжного доручення № НОМЕР_1 від 18.10.2017 року.

Стягнути з Державного агенства водних ресурсів України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (місцезнаходження: м. Львів, вул. Козельницька, 15, ) судовий збір в сумі 3200 ( три тисячі двісті ) гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державного агенства водних ресурсів України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (місцезнаходження: м. Львів, вул. Козельницька, 15, ) у рахунок відшкодування судових витрат, пов'язаних із проведенням комісійної судово інженерно екологічної експертизи, у розмірі 30030 (тридцять тисяч тридцять ) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд

Повний текст рішення складено 28 вересня 2018 року.

Головуючий - суддя Кухар Н.А.

Суддя Хома О.П.

Суддя Костецький Н.В.