Справа № 805/1760/18-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 р. Справа№805/1760/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення, викладеного в формі листа № 17/Р-14-01-08 від 31.01.2018 року щодо відмови в поновленні виплати пенсії з 01 квітня 2016 року та зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсії за віком та виплатити заборгованість з 01 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (далі - Відповідач) про визнання протиправним рішення, викладеного в формі листа № 17/Р-14-01-08 від 31.01.2018 року щодо відмови в поновленні виплати пенсії з 01 квітня 2016 року та зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсії за віком та виплатити заборгованість з 01 квітня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що вона здобула право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням. У звязку із проведенням АТО у населеному пункті, де вона мешкала, перебуває на обліку у Відповідача. До квітня 2016 року Відповідач нараховував та виплачував Позивачу пенсію. Починаючи з квітня 2016 року, Відповідач без пояснення своїх дій припинив виплату пенсії. Будь-якої інформації щодо прийняття рішення про припинення пенсії від Відповідача Позивач не отримувала. Таким чином, Відповідач грубо порушив її охоронювані ОСОБА_2 та законами України права, тим самим позбавивши єдиного джерела для існування. Просить визнати протиправними дії Відповідача щодо припинення виплати їй пенсії з 01 квітня 2016 року, зобовязати Відповідача поновити виплату пенсії та сплатити заборгованість з 01 квітня 2016 року.

Ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 805/1760/18-а.

Провадження у справі зупинялося ухвалами суду з 18 квітня 2018 року по 14 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 26 вересня 2018 року замінено Відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську на його правонаступника Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул.Дружби, б. 22, ).

Представники сторін до суду не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належними чином.

Відповідач заяв та клопотань до суду не надавав.

16.04.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Позивач перебуває на обліку у Відповідача як одержувач пенсії за віком та є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України. Згідно порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року №365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, рішенням від 15.11.2017 року № 193621 виплату пенсії Позивачу було призупинено з 01 березня 2016 року, так як встановлено, що за адресою, вказаною в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, Позивач не проживає. Крім того, Вдповідач вважає, що позовні вимоги, зазначені в пункті першому позовної заяви, некоректно викладені, оскільки лист №17/Р-14-01-08 від 31.01.2018 року не є рішенням субєкта владних повноважень. Просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову Позивача в повному обсязі.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, на підставі ст. 205 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, відповідно до довідки № НОМЕР_1 від 20.09.2017 року пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

З 1992 року Позивач має право на отримання пенсії за віком довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № 11107.

З 2016 року Позивач перебуває на обліку у Відповідача як одержувач пенсії за віком та є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України (визнано Відповідачем у відзиві на адміністративний позов).

Як вбачається з матеріалів справи, виплата пенсії Позивачу припинена з 01.03.2016 року на підставі рішення № 193621 від 15.11.2017 року.

Відповідач - Торецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є субєктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 ОСОБА_2 України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 року № 1706-VII закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Згідно статті 7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Статтею 8 Закону України Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Згідно ст.46 ОСОБА_2 України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством, зокрема, в інших випадках, передбачених ч. 1 ст. 49 цього закону.

З огляду на положення ч.1 статті 49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону № 10578-1V.

Проте рішення щодо припинення виплати пенсії Позивачу прийнято Відповідачем на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення про осіб, які взяті на облік відповідно до постанови КМУ від 01.10.2014 року № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб, тобто з підстав, не передбачених ст. 49 Закону № 10578-1V.

Припинення виплати пенсії на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення про осіб, які взяті на облік відповідно до постанови КМУ від 01.10.2014 року № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб не входить до вказаного вище переліку випадків, відповідно до яких припиняється виплата пенсії, а тому не може бути підставою для її припинення, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину ОСОБА_2 України.

В той же час, лист Відповідача № 17/Р-14-01-08 від 31.01.2018 року не є рішенням суб'єкту владних повноважень та не має для Позиача правових наслідків. Такі наслідки має саме рішення про припинення виплати пенсії як внутрішньо переміщеній особі № 193621 від 15.11.2017 року.

Таким чином, рішення Відповідача щодо припинення нарахування і виплати пенсії Позивачу № 193621 від 15.11.2017 року не обґрунтоване посиланням на жодну із вказаних підстав, бо посилання Відповідача на постанову КМУ №365 від 08.06.2016 року та п.17 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, як на підставу для припинення виплати пенсії є протиправним, з огляду на те, що це є підзаконним нормативним актом.

Крім того, суд наголошує, що згідно ч.2 ст.2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація місця проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених ОСОБА_2, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, Відповідач всупереч конституційним гарантіям, без законних підстав, протиправно припинив Позивачу виплату пенсії, а отже суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З метою ефективного захисту прав Позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об'єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Так, суд вважає, що для захисту порушених прав Позивача слід визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача про припинення нарахування та виплати пенсії Позивачу № 193621 від 15.11.2017 року та зобовязати Торецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії Позивачу та сплатити заборгованість з 01 квітня 2018 року.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Нормами статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору ухвалою суду від 16 березня 2018 року, судові витрати, що підлягають розподлу відповідно до приписів статті 139 КАС України - відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення, викладеного в формі листа № 17/Р-14-01-08 від 31.01.2018 року щодо відмови в поновленні виплати пенсії з 01 квітня 2016 року та зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсії за віком та виплатити заборгованість з 01 квітня 2016 року задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 193621 від 15.11.2017 року про припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Торецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (84122, Донецька область, м. Торецьк, вул.Дружби, буд.22, код в ) поновити ОСОБА_1 (85206, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість з 01 квітня 2016 року.

Звернути до негайного виконання рішення суду в межах суми пенсії за один місяць.

Рішення складене в повному обсязі 26 вересня 2018 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Череповський Є.В.