Справа № 644/2876/18
Суддя: Чайка І. В.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/77/2018 Справа №644/2876/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді Чайка І.В.,

за участю секретаря Дрокіної С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу № 641/2876/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 8 батальону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Морозова Сергія Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

11.07.2018 року вищезазначена справа надійшла до Комінтернівського районного суду м. Харкова з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю, відповідно до ухвали суду від 22.06.2018 року.

Ухвалою суду від 16 липня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 21.04.2018 року, відповідачем по справі була винесена постанова серії ЕАА № 370005, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Обґрунтовуючи вказану постанову відповідач по справі зазначив, що позивач нібито керуючи тролейбусом інв. № 3209, що належить КП « Тролейбусне депо № 3», де позивач працює водієм, у м. Хакові на перехресті пр-ту Московського та вул. Лосівської, порушив вимогу наказового знаку 4.2, перетинув дорожню розмітку 1.1 , чим порушив п.8.4.2.1г , п.8.5.1., п.8.4.г ПДР України . Позивач не згоден з винесеною постановою, просить суд її скасувати оскільки вважає, що здійснив проїзд без порушень ПДР , посилаючись на те, що 21.04.2018 року, він рухаючись на вказаний диспетчером КП « Тролейбусне депо № 3» тролейбусним маршрутом та керуючи тролейбусом інв. № 3209, на перехресті пр. Московського та вул. Лосівської, здійснив поворот ліворуч, що було дозволено дорожнім знаком 4.2 ПДР України. На усі доводи позивача , щодо відсутності порушень з його боку, відповідач не відреагував. Також позивач вказує на незаконність дій відповідача щодо розгляду справи на місці зупинки автомобіля, порушення відповідачем вимог щодо процедури розгляду справи, а також позбавлення позивача можливості скористатися своїми правами, передбаченими законом.

Ухвалою суду від 16 липня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачем у справі до суду не подано відзив на позовну заяву та клопотань пов`язаних з розглядом справи.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 37005 від 21.04.2018 року, винесеної інспектором інспектора роти № 8 батальону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Морозовим С.О., позивача по справі притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 21.04.2018 року о 06 год. 02 хв. в м. Харкові на перехресті пр-та Московського та вул. Лосівській , ОСОБА_1 керуючи тролейбусом не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 « рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч не маючи при собі схему маршруту, перетинув дорожню розмітку 1.1 , чим порушив п.8.4.2.1г , п.8.5.1., п.8.4.г ПДР України .

Позивач стверджує, що він є водієм тролейбуса та рухався на вказаний диспетчером маршрут, що підтверджується шляховим листом, однак на його пояснення та заперечення щодо встановлення інспектором порушення ПДР, останній не відреагував .

Так , дорожнім знаком 4.2 ПДР України встановлено рух праворуч, однак дія цього знаку не розповсюджується на транспорті засоби, які рухаються за встановленими маршрутами.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу по справі на службову адресу направлена копія позовної заяви з додатками, яку уповноважена особа УПП у м. Харкові отримала 19.07.2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням, але відповідач будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав та не спростував вказане твердження позивача.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимогу дорожнього знаку « 4.2.»

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що місце розгляду справи є м. Харків, пр-т Московський, 246- а та дата її розгляду 21.04.2018 року о 06.39 год., тобто адреса та час виявлення правопорушення.

Відповідно до статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтями 122, 126 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є справедливе , неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав , свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, від порушень з боку суб`єкта владних повноважень .

Згідно до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди зобов`язані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова також винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Таким чином, оскаржувана постанова від 21.04.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог позивача щодо визнання дій інспектора поліції протиправними , суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини вимог, оскільки відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже , визнання дій інспектора поліції протиправними не передбачено вказаною нормою Закону.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 8 батальону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Морозова Сергія Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково .

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № від 21.04.2018 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову в частинні визнання протиправними дії інспектора роти № 8 батальону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Морозова Сергія Олександровича.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП - в матеріалах справи відсутній .

Відповідач - Інспектор роти № 8 батальону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Морозов Сергій Олександрович, службова адреса: Харків, вул. Шевченка, 315-А, РНОКПП - в матеріалах справи відсутній .

Суддя - І. В. Чайка