Справа № 808/235/18
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2018 року справа № 808/235/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.,

суддів: Дурасової Ю.В. Чабаненко С.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційними скаргами Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

У січні 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , в якому позивач просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахуванні позивачу пенсії за віком, з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком відповідно до ст.27, 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 08.07.2017 з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області щодо відмови в перерахуванні ОСОБА_1 пенсії за віком, у відповідності до п.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязано Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України Запорізької області, починаючи з 01 грудня 2017 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статей 27, 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в частині збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.

В частині позовних вимог про перерахування пенсії з 08.07.2017, стягнення з Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області витрат на професійну правову допомогу та звернення постанови до негайного виконання відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині періоду задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги з 08 липня 2017 року. Енергодарське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області також подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 _1 відмовити в повному обсязі.

Апеляційні скарги ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивачу призначена пенсія із зниженням загальновстановленого пенсійного віку на 10 років, що передбачено ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як особі, яка працювала у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1086 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 по 31 грудня 1986 не менше 5 календарних днів.

08 грудня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою перерахувати їй пенсію з моменту призначення, відповідно до п.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон №796), за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85% заробітку.

Листом №647/М-1 від 22.12.2017 Енергодарське об'єднане УПФУ в Запорізької області відмовило в задоволенні зазначеної заяви з посиланням на те, що відповідно до чинного законодавства України виплата пенсії позивачу проводиться відповідно до норм Закону №1058 та розрахована відповідно до статей 27, 28 вказаного Закону. Крім того, зазначив, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги старою редакцією п.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в якій не було зазначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4…. у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Зокрема, зазначає про відсутність заяви від позивача про обчислення пенсії за ч.2 ст.27 Закону №1058, що вважає обовязковою умовою для порахунку пенсії.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що згідно з п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, оскільки позивачу пенсію призначено за частиною 1, а не за частиною 2 статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у останнього взагалі відсутнє право на застосування п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими вказані доводи апелянта, адже згідно з пунктом 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній на момент призначення позивачеві пенсії (січень 2010 року), встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Тобто, на момент призначення пенсії вказана норма закону не мала жодних обмежень чи умов, за яких повинне виплачуватися підвищення до пенсії за понаднормовий стаж.

При цьому посилання апелянта щодо невірного застосування судом першої інстанції величини мінімального розміру пенсії не спростовує висновків суду першої інстанції щодо неправомірності відмови у здійсненні перерахунку пенсії.

Разом з тим, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 08.12.2017, відповідно й перерахунок необхідно здійснити з 01.12.2017 згідно з приписами ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Таким чином, фактично перерахунок пенсії здійснюється після призначення особі пенсії, за умови, що в останньої після призначення пенсії виникло право на підвищення пенсії (зміни розміру певних показників, набуття страхового стажу тощо) або виникли обставини, які тягнуть за собою зменшення пенсії.

Пунктом 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній на момент призначення позивачеві пенсії (липень 2004 року), встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Отже, право на збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж виникає в особи на момент призначення пенсії, яка має бути обрахована з урахуванням усіх передбачених законом доплат.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що пенсія є періодичним платежем, а тому, враховуючи, що відповідачем неправомірно при призначенні пенсії ОСОБА_1 не було її збільшено на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, право позивача має бути поновлено з урахуванням строків, встановлених ст. 122 КАС України, тобто з а тому позовна вимога щодо перерахунку пенсії з 08 липня 2017 року є обґрунтованою.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, у звязку з чим рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Енергодарського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року в адміністративній справі № 808/235/18 змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини рішення слова: «з 01 грудня 2017 року» замінити на слова «з 08 липня 2017 року».

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: С.В. Чабаненко