Справа № 757/58590/17-а
Суддя: Батрин О. В.
Дата ухвалення: 2018-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Печерський районний суд міста Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Мотрич В.В.,

справа № 757/58590/17-а

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

представник відповідачів: Клекоцюк Р.Р.

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 16.12.2015 року звернулась з письмовою заявою до Управління пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 19.01.2016 р. вона отримала від Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва (рішення) відповідь про неможливість призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю з недостатністю стажу вислуги років, який за розрахунком Управління складав 19 років 6 місяців 7 днів. Зокрема, Управління відмовило позивачу у зарахуванні до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи позивача з 01.10.2007 по 01.10.2009 рр. у ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» у зв'язку з відсутністю державної акредитації товариства як закладу охорони здоров'я.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та просила суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Центрального управління пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в зарахуванні періодів роботи з 03.10.2000 по 30.09.2007 р. у медичному центрі ТОВ «Порцелян ЛТД» та з 01.10.2007 по 01.10.2009 у медичному центрі ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» до спеціального стажу та в призначенні пенсії за вислугу років.

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати їй період роботи медичним працівником у медичному центрі ТОВ «Порцелян ЛТД» та у медичному центрі ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» з 03.10.2000 по 01.10.2009 р. до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

- зобов'язати Центральне управління ПФУ в м. Києві призначити пенсію за вислугу років з часу звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 16.12.2015 року.

Ухвалою суду від 4 жовтня 2017 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду на 17 листопада 2017 року.

До суду надійшли письмові заперечення від відповідача, відповідно до яких позов не визнає, оскільки позапланова перевірка періоду роботи позивача у ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» та ТОВ «Порцелян ЛТД» не підтвердила наявність акредитаційних сертифікатів Міністерства охорони здоров'я України, які підтверджують статус охорони здоров'я, тому період роботи позивача у вказаних товариствах не зараховані до стажу роботу за вислугу років.

У вказаний запереченнях представник відповідача Клекоцюк Р.Р. просив справу розглянути у їх відсутність.

Представник позивача до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Враховуючи наведене, суд розглянув справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 16.12.2015 року звернулась з письмовою заявою до Управління пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва (далі - управління) (що в подальшому згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12. 2015 р. № 1055 було реорганізовано шляхом злиття у Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Центральне управління) про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

19.01.2016 р. позивач отримала від Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва (рішення) відповідь на звернення позивача за № 922/07 про неможливість призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з недостатністю спеціального стажу (стаж вислуги років складав 19 років 6 місяців 7 днів, що не дає права на призначення пенсії за вислугу років).

Зокрема, Управління відмовило у зарахуванні до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботипозивача з 01.10.2007 по 01.10.2009 рр. у ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» у зв'язку з відсутністю державної акредитації товариства як закладу охорони здоров'я вказаного.

Відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 12 жовтня 2007 року № 18-6 «Про затвердження Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення» якщо орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення, громадянин має право оскаржити таке рішення в органі Пенсійного фонду України вищого рівня.

Не погоджуючись з такою підставою відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Головне управління).

У відповіді від 02.03.2016 р. № 4081/02/П-381 Головне управління вказало, що для можливості зарахування до спеціального стажу періодів роботи з 03.10.2000 по теперішній час (на момент отримання відповіді), слід документально підтвердити, що позивач дійсно працювала саме в Медичному центрі ТОВ «Порцелян ЛТД», Медичному центрі ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» та в Медичному центрі приватного підприємства «ДЕНТ - ІН». На виконання зазначеного, позивачем були надані підтверджуючі документи, а саме - копія довідки, видана Українсько-Швейцарською стоматологічною клінікою «Порцелян ЛТД» за № 4/03-16.

У результаті цього позивач отримала відповідь Головного управління від 06.04.2016 р. № 6671/02/ П-381/1 про можливість зарахування до спеціального стажу періоди роботи з 03.10.2000 по 30.09.2007 рр. на посаді медичної сестри в ТОВ «Порцеляна ЛТД» та з 01.10.2007 по 01.10.2009 рр. на посаді старшої медичної сестри в ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» за умови подання зазначеної довідки в оригіналі та із зазначенням дати видачі. Також, йшлось про можливість зарахування до спеціального стажу період роботи з 02.10.2009 р. по теперішній час (на момент отримання відповіді) на посаді сестри медичної зі стоматології Приватного підприємства «ДЕНТ-ІН» за умови документального підтвердження її роботи саме в Медичному центрі даного підприємства. Таку ж відповідь від 11.04.2016 р. № 6965/02/П-381/1 позивач отримала на усне звернення.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 було подано заяву від 12.04.2016 р. № П-381/2, до якої долучено довідку від 08.04.2016 р. № 10, видану ПП «ДЕНТ-ІН», яка підтверджує те, що позивач була прийнята на посаду сестри медичної із стоматології, а також копії наказів про зарахування на роботу в ПП «ДЕНТ-ІН» та копії витягу з Положення про Медичний центр ПП «ДЕНТ-ІН».

Однак, відповіддю Головного управління від 11.05.2016 р. № 9029/02/П-381/2 позивачу було відмовлено у зарахуванні цього періоду роботи до спеціального стажу у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують її роботу саме в Медичному центрі ПП «ДЕНТ-ІН».

У відповіді від 06.07.2016 р. № 7410/П-11 на чергову заяву позивача, адресовану вже до Пенсійного фонду України, до якої також була долучена копія трудової книжки, вказано про можливість зарахування до спеціального стажу період роботи з 02.10.2009 р. на посаді медичної сестри зі стоматології у ПП «ДЕНТ-ІН» лише у випадку підтвердження роботи саме в медичному центрі підприємства.

Згодом позивач отримала відповідь Головного управління від 14.11.2016 р. № 21743/02/П- 381/3 про те, що згідно з документами, які містяться в макеті пенсійної справи, до спеціального стажу можливо зарахувати наступні періоди роботи: з 06.08.1986 по 05.09.1989, 07.09.1989 по 18.01.1997, з 20.01.1997 по 02.10.2000, з 02.10.2009 по 31.12.2015.

Крім того, для можливості зарахування до спеціального стажу періодів роботи з 03.10.2000 по 01.10.2009, Головне управління рекомендувало Центральному об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві провести документальну перевірку для встановлення, що ОСОБА_1 дійсно працювала в Медичному центрі ТОВ «Порцелян ЛТД», в Медичному центрі ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» та у Медичному центрі ПП «ДЕНТ-ІН» (перевірити штатний розпис, структуру підприємства, особові рахунки про нараховану та виплачену заробітну плату, накази про відпустки тощо) та у разі підтвердження даного факту відповідачу необхідно повернутись до розгляду заяви та прийняти рішення відповідно до вимог законодавства.

Результати перевірки, викладені в актах Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - акті № 888 та акті № 885 позапланової перевірки достовірності документів про стаж роботи для призначення (перерахунку) пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 22.03.2017, в яких працівниками управління встановлено, що дані, зазначені в довідці про стаж роботи від 30.01.2017 № 6 та довідці про стаж роботи від 30.01.2017 № 04, що були видані для призначення (перерахунку) пенсії на ім'я ОСОБА_1, відповідають даним у первинних документах, які зберігаються в архівах ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» та ТОВ «Порцелян ЛТД».

Разом з тим, відповідачем у відповіді від 15.08.2017 р. № 46966/07 на адвокатський запит зазначено, що у результаті перевірки періодів роботи позивача в медичному центрі ТОВ «Порцелян ЛТД» та медичному центрі ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» не виявлено акредитаційних сертифікатів Міністерства охорони здоров'я, які підтверджують статус закладу охорони здоров'я, тому періоди роботи в зазначених організаціях (з 03.10.2000 по 30.09.2007 та з 01.10.2007 по 01.10.2009) не можуть бути зараховані до стажу за вислугу років.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (на час звернення позивача до суду) та ч. 2 ст. 122 КАС України в редакції після 15 грудня 2017 року, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням наведеного, позивачем не пропущений строк звернення до суду, оскільки з часу відповіді на адвокатський запит, коли стало відомо про остаточну відмову Центрального управління щодо призначення пенсії за вислугу років (15.08.2017 р.) позивач звернулась до суду у строк, визначний законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» заклад охорони здоров'я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників;

Отже, статус юридичної особи як закладу охорони здоров'я підтверджує, насамперед, наявність ліцензії, що дає право на провадження господарської діяльності в сфері охорони здоров'я, а не наявність акредитаційних сертифікатів, а також професійна діяльність медичних (фармацевтичних) працівників.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб'єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Основи законодавства України в сфері охорони здоров'я» провадження господарської діяльності в сфері охорони здоров'я, яка відповідно до закону підлягає ліцензуванню, дозволяється лише за наявності ліцензії.

Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я». заклади охорони здоров'я підлягають акредитації у випадках та в порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Не підлягають обов'язковій акредитації аптечні заклади. Акредитація аптечних закладів може здійснюватися на добровільних засадах.

Відповідно до п. 1 Порядку акредитації закладів охорони здоров'я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. № 765 акредитація закладу охорони здоров'я (далі - акредитація) - це офіційне визнання наявності у закладі охорони здоров'я умов для якісного, своєчасного, певного рівня медичного обслуговування населення, дотримання ним стандартів у сфері охорони здоров'я, відповідності медичних (фармацевтичних) працівників єдиним кваліфікаційним вимогам.

Пп. 2 п. 19 Порядку передбачено, що суб'єкт господарювання за кожним місцем провадження медичної практики розміщує в доступному для споживача місці, зокрема, копію акредитаційного сертифіката (за наявності).

Таким чином, акредитації підлягають лише ті суб'єкти господарювання, які уже є закладами охорони здоров'я, чий статус підтверджується наявністю ліцензії. Акредитаційні сертифікати підтверджують не статус юридичної особи як закладу охорони здоров'я, а наявність у закладі охорони здоров'я належних умов для медичного обслуговування населення.

Отже, відмова Центрального управління у зарахуванні періодів роботи позивача ОСОБА_1 у медичному центрі ТОВ «Порцелян ЛТД» та ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» у зв'язку з невиявленням у даних організаціях акредитаційних сертифікатів є безпідставною та необґрунтованою.

Крім того, відповідно до Положення про Медичний центр ТОВ «Порцелян ЛТД» та Положення про Медичний центр ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» окремі структурні підрозділи лікувально-профілактичного профілю - медичний центр ТОВ «Порцелян ЛТД» та медичний центр ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» створено як самостійні заклади охорони здоров'я недержавної форми власності. Протягом всього цього часу медичні центри ТОВ «Порцелян ЛТД» та ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» є закладами охорони здоров'я, що провадять свою діяльність на підставі наявних у них ліцензій Міністерства охорони здоров'я на право заняття медичною практикою під час усіх років роботи.

Також, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ «Порцелян ЛТД» є стоматологічна практика (КВЕД 86.23), а також загальна медична практика (КВЕД 86.21) та спеціалізована медична практика (КВЕД 86.22), основним видом діяльності ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» є загальна медична практика (КВЕД 86.21), а також спеціалізована медична практика (КВЕД 86.22) та стоматологічна практика (КВЕД 86.23).

Позбавлення суб'єкта господарювання статусу закладу охорони здоров'я можливе лише у випадку анулювання його ліцензії на право заняття медичною практикою.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», анулюванням ліцензії є позбавлення права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Документами, наявними у матеріалах справи, підтверджується статус медичних центрів ТОВ «Порцелян ЛТД» та ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» як закладів охорони здоров'я, протягом всіх років роботи органом ліцензування не приймалось рішення щодо анулювання ліцензій, виданих даним організаціям та зауважень щодо їх діяльності не було.

Наявність акредитаційних сертифікатів підтверджує лише належні умови для медичного обслуговування, в тому чи іншому закладі охорони здоров'я. Перевірка щодо проходження акредитації закладом охорони здоров'я є прерогативою відповідних органів управління в сфері охорони здоров'я та не є перешкодою для зарахування органами Пенсійного фонду України періодів роботи громадян в цих закладах до спеціального стажу.

У відповіді від 15.08.2017 № 46966/07 Центральне управління вказувало, що надані ПП «ДЕНТ-ІН» акредитаційні сертифікати Міністерства охорони здоров'я підтверджують його статус закладу охорони здоров'я, тому період роботи на даному підприємстві, а саме з 02.10.2009 по 31.12.2015 р. буде зараховано до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Крім того, ПП «ДЕНТ-ІН» здійснює свою діяльність на підставі акредитаційних сертифікатів та на підставі виданої йому Міністерством охорони здоров'я бланку серії АГ № 570078 ліцензії від 10.02.2011 р. До того підприємство провадило свою діяльність на підставі виданого Міністерством охорони здоров'я бланку серії АВ № 471176 ліцензії від 16.04.2009 р.

Проте, всупереч вказаним нормам, відповідачем зараховано до стажу вислуги років позивача періоди з 06.08.1986 по 05.09.1989, з 07.09.1989 по 18.01.1997, з 20.01.1997 по 02.10.2000 та з 02.10.2009 по 31.12.2015, що в загальному складає 20 років 4 місяці 25 днів та не дає права на призначення пенсії за вислугу років, і з цих підстав відмовлено в призначенні пенсії.

Період роботи з 03.10.2000 по 30.09.2007 рр. на посаді медичної сестри в ТОВ «Порцеляна ЛТД» та з 01.10.2007 по 01.10.2009 рр. на посаді старшої медичної сестри в ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» повинні бути зараховані Центральним об'єднаним управлінням пенсійного фонду України в м. Києві до стажу вислуги років, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров'я, який має достатній стаж роботи в закладах охорони здоров'я.

Таким чином, із зарахуванням періодів роботи позивача з 03.10.2000 по 30.09.2007 рр. на посаді медичної сестри в ТОВ «Порцеляна ЛТД» та з 01.10.2007 по 01.10.2009 рр. на посаді старшої медичної сестри в ТОВ «Порцелян на Воздвиженській», стаж роботи ОСОБА_1, як працівника закладів охорони здоров'я складає більше 26 років, а виконання умови наявності 26 років дає повне право на призначення і отримання пенсії.

Тому, рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в призначенні пенсії за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки воно порушує права позивача та норми чинного пенсійного законодавства України в цій сфері.

Умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність спеціального стажу роботи на посадах та в закладах охорони здоров'я не менше 26 років. Перелік таких посад і закладів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі Перелік № 909).

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених Переліком № 909, дає право на пенсію за вислугу незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( в редакції чинній на час звернення до відповідача 16.12.2015) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років;

При визначенні права на пенсію за вислугу років стаж як до, так і після 01.01.2004 р., обчислюється відповідно до норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 637 за даними трудової книжки, а у разі необхідності на підставі уточнюючих довідок підприємств.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з трудової книжки, стаж роботи позивача як працівника охорони здоров'я становить понад 26 років.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року, № 909 «Про перелік складів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» право на пенсію за вислугу років мають: лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально- трудових профілакторій, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, установ з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідемслужби та територіальні органи Держсанепідемслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрів.

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 385 від 28 жовтня 2002 року «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад і посад молодших спеціалістів із фармацевтичною освітою в закладах охорони здоров'я» передбачено лікувально-профілактичні заклади, серед яких є медичні центри.

Відповідно до п.1.6,1.7 постанови Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.4 Порядку регламентовано, що до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Таким чином, позивачем при поданні та зверненні до відповідача - 16.12.2015 року із заявою про призначення пенсії за вислугу років виконані вказані вимоги законодавства, зокрема надано всі необхідні документи, що підтверджує право ОСОБА_1 на призначення пенсії вислугу років згідно з п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається і звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, колена сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що Відповідачем у встановленому законом порядку на підставі належних та допустимих доказів не доведено правомірність дій щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, рішення відповідача підлягає скасуванню, а період роботи позивача з 03.10.2000 по 30.09. 2007р. у медичному центрі ТОВ «Порцелян ЛТД» та період роботи з 01.10.2007 по 01.10.2009 у медичному центрі ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» повинні бути враховані до спеціального стажу роботи, оскільки структурні підрозділи названих організацій були і є закладами охорони здоров'я.

Судові витрати в розмірі 640 грн. відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 3, 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», п. 1 Порядку акредитації закладів охорони здоров'я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. № 765, п.5 ст. 1 та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» та ст. 2, 5, 73-79, 139, ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні періодів роботи з 03.10.2000 по 30.09.2007 р. у медичному центрі ТОВ «Порцелян ЛТД» та з 01.10.2007 по 01.10.2009 у медичному центрі ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» до спеціального стажу та в призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи медичним працівником у медичному центрі ТОВ «Порцелян ЛТД» та у медичному центрі ТОВ «Порцелян на Воздвиженській» з 03.10.2000 по 01.10.2009 р. до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Зобов'язати Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з часу звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 16.12.2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного адміністративного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1: 01042, АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, .

Суддя О.В. Батрин