Справа № 812/1269/18
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року справа №812/1269/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Геращенка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання - Токарева А.Г.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Кадника М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 червня 2018 року у справі № 812/1269/18 (головуючий І інстанції Басова Н.М., повний текст рішення складений 11 червня 2018 року у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - Білокуракинське ОУПФУ, відповідач), в якому просив:

- визнати незаконними дії посадових осіб Білокуракинського ОУПФУ щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2,

- скасувати рішення № 9 від 21.08.2017 року та № 2 від 16.01.2018 року;

- зобов'язати зарахувати час навчання з 1 вересня 1977 року до 20 червня 1981 року у Донецькому політехнічному технікумі та проходження військової служби з 29.10.1981 року до 25.05.1986 року до стажу роботи на пільгових умовах згідно Списку № 2;

- зобов'язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15.08.2017 року (а.с. 3-6).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 6 червня 2018 року зазначений позов ОСОБА_1 задоволений частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Білокуракинського ОУПФУ від 21.08.2017 року № 9 та від 16.01.2018 року №2 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2;

- зобов'язано Білокуракинське ОУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.08.2017 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- в задоволені іншої частини позовних вимог - відмовлено (а.с. 139-142).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі через порушення норм матеріального права (а.с. 150-152).

В обґрунтування доводів зазначив, про відсутність підстав для зарахування періоду навчання позивача в технікумі до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за Списком № 2, оскільки технікум не належить до професійно-технічних навчальних закладів згідно Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» № 1060-ХІІ від 23.05.1991 року (редакція 1991-2015 роки). Крім того, в довідці від 11.02.2014 року № 27 зазначено, що позивач навчався Донецькому політехнічному технікумі з 01.09.1977 року до 30.06.1981 року, при цьому, посада ОСОБА_1 у період навчання у технікумі не зазначена, внаслідок чого не можливо зробити висновок, що останній після закінчення навчання працював за набутою професією у технікумі. Також відсутні підстави для зарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за Списком № 2 період проходження позивачем військової служби за контрактом з 08.07.1983 року до 25.05.1986 року.

Крім того, відповідачем подано клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору за подання апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив її за матеріалами справи і дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи.

15.08.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, просив призначити пенсію без військового квитка та обліково послужної картки, оскільки військовий квиток залишився на непідконтрольній території України (а.с. 9-10, 112).

Згідно протоколу засідання комісії з призначення пенсій при Сватівському відділі Білокуракинського ОУПФУ № 9 від 21.08.2017 року відповідачем прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за Списком № 2, у зв'язку з тим, що довідка про період роботи на пільгових умовах не відповідає формату, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 920 від 05.07.2006 року та пільговий стаж роботи за Списком № 1 складає 4 місяці 26 днів, за Списком № 2 - 5 років 10 місяців 23 дні, строкова військова служба - 1 рік 8 місяців 7 днів (а.с.23-24).

09.01.2018 року позивач знову звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком за віком на пільгових умовах (а.с.25).

Згідно протоколу засідання комісії з призначення пенсій при Сватівському відділі Білокуракинського ОУПФУ № 2 від 16.01.2018 року відповідачем прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.01.2018 року, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за Списком № 2, у зв'язку з тим, що згідно довідки від 11.02.2014 року № 27 про навчання в Донецькому політехнічному технікумі з 01.09.1977 року до 30.06.1981 року, посада на якій навчався позивач у технікумі не значиться. Тому, підстави для зарахування часу навчання у Донецькому політехнічному технікумі до стажу роботи, що дає право призначення пенсії за Списком № 2 відсутні (а.с. 26-27).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи та не є спірними.

Спірним у справі є протиправність рішень відповідача про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

За змістом ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку № 637).

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно трудової книжки позивач з 01.09.1977 року зарахований учнем до Донецького політехнічного технікуму та з 31.07.1981 року відрахований у зв'язку з закінченням навчання. 11.08.1981 року прийнятий до Авдіївського коксохімічного заводу сортувальником коксу (старшим) коксового цеху № 4 та 20.10.1981 року звільнений за ст. 36 п. 3 КЗпП УРСР у зв'язку з призивом до лав Радянської армії. З 29.10.1981 року до 25.05.1986 року позивач служив в Радянській армії відповідно до наказу (а.с.32-35).

З довідки Донецького політехнічного технікуму від 11.02.2014 року № 27 встановлено, що позивач навчався на денному відділенні в Донецькому політехнічному технікум з 01.09.1977 року до 30.06.1981 року (а.с.36).

За приписами ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Випускникам професійно-технічних навчальних закладів денної форми навчання, які навчалися 10 і більше місяців, надається оплачувана відпустка підприємством, установою, організацією протягом перших трьох місяців роботи в ньому. Тривалість щорічної основної відпустки випускників віком до 18 років становить тридцять один календарний день, випускників віком понад 18 років - відповідно до встановленої на підприємстві для робітників відповідної професії, спеціальності, посади.

Згідно ст. 42 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 року № 2778-VIII (далі - Закон № 2778, в редакції чинній на дату закінчення позивачем навчання в Донецькому політехнічному технікумі) професійно-технічні навчальні заклади є основною школою професійно-технічної освіти молоді і формування гідного поповнення робітничого класу.

До професійно-технічних навчальних закладів (училищ, професійних шкіл) приймаються громадяни СРСР, які закінчили восьмирічну або середню загальноосвітню школу.

За приписами ст. 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» № 1060-ХІІ від 23.05.1991 року (далі - Закон № 1060) професійними навчально-виховними закладами є: професійно-технічне училище; професійні училища різних рівнів.

Професійні навчально-виховні заклади можуть мати денні, вечірні відділення, входити до різних типів комплексів, об'єднань (професійно-технічне училище-радгосп, професійно-технічне училище-завод тощо).

Професійні навчально-виховні заклади здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації громадян за державним замовленням, а також за договорами з підприємствами, установами, організаціями, окремими громадянами.

Професійні навчально-виховні заклади можуть мати одне або декілька базових підприємств (об'єднань, організацій), для яких вони готують робітничі кадри і відносини з якими регулюються на основі договорів.

Учні державних професійних навчально-виховних закладів з терміном навчання десять і більше місяців перебувають на повному утриманні держави.

Випускникам професійно-технічного училища та інших професійних училищ різних рівнів присвоюється робітнича професія певної кваліфікації відповідно до набутої освіти, кваліфікаційних умінь і навичок.

Зі змісту наведених норм Законів № 2778 та № 1060 встановлено, що технікум не належить до професійно-технічних навчальних закладів, у зв'язку з чим відсутні підстави для зарахування періоду навчання позивача в Донецькому політехнічному технікумі до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем не зараховано період проходження позивачем в добровільному порядку дійсної (надстрокової) військової служби з 08.07.1983 року до 25.05.1986 року (а.с. 60)

Згідно тимчасового посвідченні № 4/10 від 20.03.2007 року позивач проходив військову службу з 29.10.1981 року до 25.05.1986 року (а.с. 28).

З обліково-послужної картки встановлено, що позивач в період з 29.10.1981 року до 07.07.1983 року проходив дійсну строкову військову службу, з 08.07.1983 року до 25.05.1986 року проходив в добровільному порядку дійсну військову службу (а.с.29).

Згідно ст. 8 Закону Союзу Радянської Соціалістичної Республіки «Про загальний військовий обов'язок» від 12.10.1967 року (в редакції, яка діяла на момент призову позивача на військову службу, далі - Закон від 12.10.1967 року) солдати, матроси, сержанти і старшини, які проходять дійсну військову службу в межах строків, встановлених цим Законом, вважаються, що перебувають на дійсній строковій військової служби, а які проходять дійсну військову службу понад встановлені Законом строки - перебувають на дійсній надстроковій військовій службі.

За приписами ст. 23 Закону від 12.10.1967 року призов громадян на дійсну військову службу провадиться щорічно повсюдно два рази на рік (у травні-червні та у листопаді-грудні), за наказом Міністра оброни СРСР. Кількість громадян, що підлягає заклику, установлюється Радою Міністрів СРСР. Точні строки явки громадян на закличні ділянки визначаються наказами районних (міських) військових комісарів. По оголошенні наказу про призов на дійсну військову службу кожний призовник зобов'язаний з'явитися точно в строк, зазначений у наказі військового комісара, на призовну ділянку, до якого він приписаний за місцем проживання.

З наведених норм вбачається, що поняття дійсної строкової військової служби та дійсної надстрокової військової служби не є тотожними.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, в розумінні ч.1 ст. 8 Закону № 2011 період проходження позивачем в добровільному порядку дійсної військової служби (надстрокової служби) не відноситься ані до строкової військової служби, ані до військової служби за призовом осіб офіцерського складу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування позивачеві періоду проходження в добровільному порядку дійсної військової служби (надстрокової служби) з 08.07.1983 року до 25.05.1986 року.

Таким чином, спірні рішення про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про повернення надмірно сплаченої суми судового збору в сумі 704,80 грн. за подання апеляційної скарги суд апеляційної інстанції виходив з наступного (а.с. 178-179).

Відповідно до ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674) у разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 3674).

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч. 2 ст. 7 Закону № 3674).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018 року залишено без руху апеляційну скаргу Білокуракинського ОУПФУ у зв'язку з несплатою судового збору в сумі 1057,20 грн. (а.с. 160-161).

На виконання зазначеної ухвали відповідачем сплачено судовий збір в сумі 1762 грн. (а.с. 176).

Таким чином, останнім сплачено судовий збір в розмірі більшому, ніж встановлено Законом № 3674.

Отже, відповідачем переплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на суму 704,80 грн.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява відповідача про повернення переплаченої суми судового збору в сумі 704,80 грн. за подання апеляційної скарги підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вирішив, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, неправильно вирішив справу за суттю вимог, в зв'язку з чим рішення суду скасовано з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 143, 195, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 червня 2018 року у справі № 812/1269/18 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 6 червня 2018 року у справі № 812/1269/18 за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Повернути Білокуракинському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Луганської області () сплачений судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні 80 копійок) з розрахункового рахунку № 1059, Краматор.УК/м.Краматорськ/22030101, ОКПО: 37944338, банк - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецької області, код банку - 834016, рахунок - 1059, код класифікації доходів - 22030101.

Повний текст постанови складений 27 вересня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Гаврищук

Г.М. Міронова