Справа № 812/1455/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року справа №812/1455/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

за участю секретаря судового засідання Борисові А.А.

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився

відповідач: Забродній Є.О. )за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Смішлива Т.В.) від 18 липня 2018 року у справі №812/1455/18, повний текст виготовлено 23 липня 2018 року за позовом ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення про визнання протиправною бездіяльністю, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати раніше призначеної, але не виплаченої одноразової страхової виплати та щомісячних страхових виплат в разі стійкої втрати працездатності; зобов'язання виплатити раніше призначену, але не виплачену одноразову страхову виплату в разі стійкої втрати працездатності в розмірі 82 824,00 грн та заборгованості із сплати щомісячних страхових виплат за період з 05.05.2014 року по 30.11.2014 року в сумі 9 166,83 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною бездіяльність щодо невиплати раніше призначеної, але не виплаченої одноразової страхової виплати та щомісячних страхових виплат в разі стійкої втрати працездатності; зобов'язано виплатити раніше призначену, але не виплачену одноразову страхову виплату в разі стійкої втрати працездатності в розмірі 82 824,00 грн та заборгованості із сплати щомісячних страхових виплат за період з 05.05.2014 року по 30.11.2014 року в сумі 9 166,83 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що позивач перебував у правовідносинах, які у червні 2014 року виникли у нього із самостійною юридичною особою Відділенням ВД Фонду у м.Ровеньки Луганської області, яке не організовано та не ліквідовано, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач вважає, що він не є набувачем цивільних прав та обов'язків Відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м.Ровеньки Луганської області , таким чином не може нести відповідальність за правовідносини, які виникли між позивачем та самостійною юридичною особою - Відділенням ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м.Ровеньки Луганської області. Відповідач також зазначив, що можливість поновлення права на отримання страхової виплати за минулий час - понад 3 роки з моменту призначення не передбачено жодною нормою діючого законодавства України. Крім того, що судом першої інстанції безпідставно було стягнуто витрати по наданню правової допомоги в розмірі 700,00 грн., оскільки зміст наданих документів не підтверджує той факт, що позивач сплатив 700,00 грн у якості попередньої оплати, а також що ці витрати здійснені саме у зв'язку із розглядом цієї справи.

Позивач у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до довідки № від 28.02.2018р. позивач є внутрішньо переміщеною особою.

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 3/71 від 22.04.2014р. встановлено отримання позивачем професійного захворювання за час роботи на підприємстві «Відокремлений підрозділ «Трест «Антрацитвуглебуд» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит».

Згідно виписки із акта огляду МСЕК від 20.05.2014 р. позивачу встановлено 15 відсотків втрати працездатності з 05.05.2014 р.

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ровеньки Луганської області від 06.06.2014 р. № 1213/13401/13401/1 позивача взято на облік з 05.05.2014р., зареєстровано страховий випадок «профзахворювання» за номером 13401 з датою реєстрації 28.05.2014р. та з датою початку виплат 05.05.2014р.

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ровеньки Луганської області від 06.06.2014р. № 1213/13401/13401/2 позивачеві призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності в сумі 82824,00 грн.

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ровеньки Луганської області від 06.06.2014 р. № 1213/13401/13401/3 позивачеві також призначено щомісячну грошову суму в розмірі 1334,14 грн. з 05.05.2014р. по 31 травня 2016р. включно. Донараховано щомісячну виплату за травень 2014 року у сумі 1161,99 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 29.11.2017 р. про виплату йому раніше призначеної страхової виплати у зв'язку з професійним захворюванням.

Зі змісту протоколу № 10 від 04.12.2017 р. засідання комісії з розгляду правомірності призначення одноразових страхових виплат внутрішньо переміщеним особам та необхідності їх фінансування вбачається, що під час дослідження електронної справи та документів, наданих позивачем разом із заявою від 29.11.2017р., підтверджено право позивача на виплату одноразової допомоги та правомірність призначення одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності в сумі 82824,00 грн. Однак, у зв'язку з тим, що потерпілий звернувся із заявою у листопаді 2017 року комісія не знайшла правових підстав для необхідності фінансування вказаної одноразової виплати.

Постановою від 04.04.2018р. № 1217/13401/13401/4 відповідачем продовжено позивачеві раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1334,14 грн. з 01.12.2014 р. по 31.05.2016 р. включно.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту 1 частини першої та другої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV) страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

За приписами частини 4 цієї статті виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Частиною 7 статті 47 Закону № 1105-XIV визначено, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Судом встановлено, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду у м. Ровеньки Луганської області одноразова допомога в разі стійкої втрати працездатності в сумі 82824,00 грн. та щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку за період з травня по липень 2014 року не була своєчасно виплачена позивачу, а тому колегія суддів вважає правомірним застосування судом першої інстанції положень ч. 7 ст. 47 Закону № 1105-XIV.

Як встановлено судом, позивач на час призначення йому страхових виплат мешкав на території проведення антитерористичної операції в Луганській області.

Відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. В цьому переліку є й м. Ровеньки Луганської області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275 затверджено перелік населених пунктів, де здійснюється антитерористична операція, і в цьому переліку зазначено м.Ровеньки Луганської області.

Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11 грудня 2014 року № 20, затверджено порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції.

Зазначеним порядком передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта.

Страхові витрати на медичну та соціальну допомогу, що здійснюються щомісяця особам, які тимчасово переміщені, нараховуються з місяця подання заяви або з місяця, в якому не здійснювались страхові виплати на медичну та соціальну допомогу органом виконавчої дирекції Фонду, в якому зберігалася справа про страхові виплати на той час, та фінансуються впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття рішення, яке оформлюється відповідною постановою.

Абзацом 1 частини 1 статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» установлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов'язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до пункту 6 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів. Матеріальне забезпечення виплачується застрахованим особам в установленому порядку через банки.

Тобто, наведеними вище нормами обов'язок по наданню матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» внутрішньо переміщеним особам, покладений на виконавчі дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) таких осіб.

За таких обставин, посилання відповідача на те, що він не є правонаступником прав та обов'язків Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Ровеньки Луганської області, колегією суддів не прийнято до уваги.

Суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що звернення позивача із заявою про виплату раніше призначеної страхової виплати понад 3 року з часу призначення не залежало від волі позивача та зумовлено об'єктивними обставинами - проведення у Луганській області антитерористичної операції, а тому правомірно задоволено позов в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини 2 цієї статті суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У рішенні від 26 червня 2016 по справі «Суханов та Ільченко проти України» (CASEOFSUKHANOVANDILCHENKOv. UKRAINE) заяви № 68385/10 та 71378/10 в § 53 Суд повторив, що 53 Суд повторює, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. серед багатьох інших джерел рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (FormerKingofGreeceandOthersv. Greece) заява № 25701/94,п.п. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частини 3 цієї статті розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

До матеріалів справи позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 10-01/18 від 10.01.2018р., копію додаткової угоди № 1 від 23.04.2018 до договору № 10-01/18 від 10.01.2018 р. Обсяг послуг та їх вартість деталізовано у додатковій угоді, згідно якої Бюро надає позивачеві правову допомогу у спорі про визнання бездіяльності протиправною Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області та зобов'язання сплатити страхові виплати. Також деталізовано вартість послуг, які планується надати, включаючи адвокатські запити, підготовка позову в суд та представництво інтересів безпосередньо у судовому засіданні.

Факт сплати позивачем послуг за наведеним договором підтверджено квитанцією від 12.05.2018р. на суму 700.00 грн. та банківською випискою від 12.05.2018р. про зарахування вказаних коштів на рахунок Бюро. У наведеній квитанції чітко зазначено призначення платежу- оплата за договором про надання правової допомоги № 10-01/18 від 10.01.2018р.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно стягнуто з відповідача витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 700,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Сєвєродонецького міського відділення на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у справі №812/1455/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у справі №812/1455/18 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 26 вересня 2018 року.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 26 вересня 2018 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

Сухарьок М.Г.