Справа № 826/1872/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 вересня 2018 року № 826/1872/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» (02002, м. Київ, вул Євгена Сверстюка, 21, офіс 608, код ЄДР 35286813) до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві (03115, м. Київ, вул Верховинна, 9, код ЄДР 39513550), Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 24-Б, код ЄДР 39469994) про визнання протиправним рішення, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» (далі- позивач) до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі - відповідач 1), Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі - відповідач 2), в якому просить:

Визнати протиправною відмову відповідача 1 та відповідача 2 у прийнятті податкової декларації з ПДВ за листопад 2016 року;

Визнати податкову декларацію з ПДВ товариства з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» за листопад 2016 року такою, що подана в день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві 20.12.2016 року;

Визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у реєстрації податкових накладних виписаних товариством з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» при здійсненні господарських відносин у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно переліку податкових накладних доданих до позову;

Зобов'язати відповідачів зареєструвати податкові накладні виписані товариством з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» при здійсненні господарських відносин у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно переліку податкових накладних доданих до позову датою (операційним днем) направлення їх як електронного документу для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачами відмовлено позивачу у реєстрації податкової декларації з ПДВ за листопад 2016 року та податкових накладних згідно з переліком за відсутності законодавчо визначених підстав.

Відповідач 2 заперечував проти задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що позивач станом на час виникнення спірних правовідносин перебував на обліку у Державній податковій інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, отже всі документи мали подаватись саме до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Ухвалою суду від 10.05.2018 року відкрито провадження та справу призначено до вирішення в судовому засіданні.

Відповідно до журналу судового засідання від 10.08.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням відповідача 2.

В подальшому, протокольною ухвалою суду від 12.10.2017 року ухвалено про подальше вирішення справи №826/81872/17 у письмовому провадженні відповідно до ч. 6 ст 128 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року).

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків

Обставини встановлені судом.

Позивачем засобами електронного зв'язку подано до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з ПДВ за листопад 2016 року та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за листопад 2016 року, які не прийнято із зазначенням причини : порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233 , а саме: розірвано договір про визнання електронної звітності (квитанціїя№1, копія якої долучено до матеріалів справи).

Відповідно до пп. 48.3 ст. 48, п.п. 49.8, 49.11, 49.12 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.п. 48.3, 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з пп. 49.3, 49.4 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв'язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У разі припинення договору про визнання електронних документів з підстав, визначених законом, платник податків має право до складення нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами "а" і "б" пункту 49.3 цієї статті.

Контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві укладено договір про визнання електронних документів від 09.12.2016 року №051220162, який зареєстровано за №.

Судом встановлено, що податкова декларація з ПДВ за листопад 2016 року оформлена відповідно до ст 48, 49 ПК України.

Відповідно до виписки з ЄДРПОУ від 02.11.2016 року позивачем змінено місцезнаходження.

У зв'язку з викладеним 03.11.2016 року позивачем подано до відповідачів заяви форми №1-ПДВ відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження положення про реєстрацію платників податку на додану вартість».

Відповідно до ст. 63 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 „Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300 зі змінами (далі - Порядок обліку) встановлено порядок переведення платників податків на обслуговування з одного контролюючого органу до іншого у зв'язку зі зміною місцезнаходження (місця проживання) платника, пов'язаною зі зміною адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до розділу Х Порядку обліку взяття на облік платників податків в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) здійснюється протягом місяця після отримання відомостей про зміну місцезнаходження для платників податків, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - ЄДР), або заяви за ф.№ 1-ОПП / ф.№ 5-ОПП для платників податків, яким законом установлені особливості їх державної реєстрації та відомості щодо яких не містяться в ЄДР.

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі та взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

Платник податків, для якого законом установлені особливості його державної реєстрації та відомості щодо якого не містяться в ЄДР, зобов'язаний у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання), пов'язаної із зміною адміністративного району, подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням заяву за ф. № 1-ОПП або за ф. № 5-ОПП.

Перереєстрація платника ПДВ у разі зміни місцезнаходження (місця проживання), пов'язаного зі зміною адміністративного району, здійснюється згідно з вимогами ст. 183 р. V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) та р. IV Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за № 1456/26233 (далі - Положення № 1130).

Для перереєстрації платник ПДВ (юридична особа та фізична особа - підприємець) подає до контролюючого органу за місцезнаходженням (місцем проживання) (основне місце обліку) додаткову реєстраційну заяву за ф. № 1-ПДВ з позначкою «Перереєстрація» (пункти 183.1, 183.7, 183.15 ст. 183 р. V ПКУ, п. 4.2 р. IV Положення № 1130).

При цьому подання декларацій з ПДВ та сплата ПДВ юридичною особою здійснюється за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) до закінчення поточного бюджетного року, а починаючи з 1 січня наступного року - за новим місцезнаходження (основне місце обліку); подання декларацій з ПДВ та сплата ПДВ фізичною особою - підприємцем здійснюється за новим місцем проживання з дати взяття на облік в контролюючому органі (основне місце обліку).

З огляду на викладене, позивач зобов'язаний подати податкову декларацію з ПДВ за листопад 2016 року за попереднім місцем знаходження (за неосновним місцем обліку) до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до пп. 49.8., 49.9 ст 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Проте, як зазначено вище, єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки. Інші підстави для відмови у прийнятті податкової декларації відсутні.

Доказів наявності встановлених статтями 48, 49 Податкового кодексу України обставин, які б дозволяли податковому органу відмовити у прийнятті декларації, відповідач у встановленому порядку не надав, отже відмова прийняти податкову декларацію з ПДВ за листопад 2016 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Задоволення судом позовних вимог щодо визнання протиправною відмови прийняти податкову декларацію означає, що відповідне рішення не створило жодних правових наслідків, а податкова декларація є поданою вчасно на підставі пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України. Тому в такому разі обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації є виконаним належним чином, а його порушені права цілком відновленими.

Резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації має містити висновок про визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкову декларацію такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби (із зазначенням дати).

Вимоги про зобов'язання податкового органу прийняти податкову декларацію, визнання протиправними рішення, дії, бездіяльності податкового органу, визнання поданої декларації податковою звітністю, визнання податкової декларації поданою варто розглядати як вимогу про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації, поданої платником податків на певну дату.

З огляду на викладене, позов в частині визнання податкової декларації з ПДВ товариства з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» за листопад 2016 року такою, що подана в день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві 20.12.2016 року задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що подані позивачем податкові накладі за 19.12.2016 року та 21.12.2016 року на загальну суму ПДВ 101578 грн згідно переліку.

Відповідно до пп.пп.16.1.2,16.1.3, п.16.1ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1. ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1. ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10. ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, належним доказом не прийняття податкових накладних є відповідна квитанція.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зауважує, що позивачем не надано суду жодної квитанції про неприйняття податкових накладних згідно переліку доданого до позову.

Відповідно до листа Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 27.12.2016 року №54/ЗПІ/26-57-08-04 (а.с. 55) проблема автоматичного блокування договору про визнання електронних документів укладеного з позивачем вирішена шляхом ручного коригування.

Оскільки позивачем не надано належних доказів не прийняття податкових накладних, натомість відповідач 2 зазначає про вирішення проблеми автоматичного блокування договору про визнання електронних документів укладеного з позивачем, отже позов в частині визнання протиправними дії відповідачів щодо відмови у реєстрації податкових накладних виписаних товариством з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» при здійсненні господарських відносин у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно переліку податкових накладних доданих до позову; зобов'язання відповідачів зареєструвати податкові накладні виписані товариством з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» при здійсненні господарських відносин у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно переліку податкових накладних доданих до позову датою (операційним днем) направлення їх як електронного документу для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних - задоволенню не підлягає.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини п'ятої зазначеної статті, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов товариства з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» (02002, м. Київ, вул Євгена Сверстюка, 21, офіс 608, код ЄДР 35286813) до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві (03115, м. Київ, вул Верховинна, 9, код ЄДР 39513550), Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 24-Б, код ЄДР 39469994) про визнання протиправним рішення, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 24-Б, код ЄДР 39469994) зареєструвати податкову декларацію з ПДВ за листопад 2016 року та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за листопад 2016 року подані товариством з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» (02002, м. Київ, вул Євгена Сверстюка, 21, офіс 608, код ЄДР 35286813).

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Міреді-Медікал» (02002, м. Київ, вул Євгена Сверстюка, 21, офіс 608, код ЄДР 35286813) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 24-Б, код ЄДР 39469994) судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда