Справа № 824/299/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/299/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області

про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням адміністративного позову у новій редакції, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області №62 від 07.02.2018 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області капрала поліції ОСОБА_3;

- визнати протиправним та скасувати наказ №35 о/с Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 01.03.2018 р. в частині звільнення капрала поліції ОСОБА_3 з посади помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області;

- поновити ОСОБА_3 з 02.03.2018 р. на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області;

- стягнути з Головного управління національної поліції в Чернівецькій області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2018 р. до дня фактичного поновлення на роботі.

В обґрунтування позову позивач вказував, що його було звільнено незаконно, оскільки висновки службового розслідування на підставі, яких видано накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення спростовуються обставинами вказаними у постанові Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.04.2018 р. у справі №727/1371/18, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Крім того, позивач вказував, що станом на дату видачі наказу №62 від 07.02.2018 р., який став підставою видачі наказу №35 о/с від 01.03.2018 р. він перебував на лікарняному, однак у матеріалах службового розслідування відсутні будь-які записи та/чи відповіді із медичних закладів. З огляду на дані обставини справи вважає, що ГУНП в Чернівецькій області з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин під час проведення службового розслідування, зобов`язане було дочекатися закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, оскільки ГУНП В Чернівецькій області не наділений повноваженнями щодо встановлення винуватості чи невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Позивач вважає оскаржувані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а він поновленню на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області.

Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області (далі - відповідач, ГУНП в Чернівецькій області) подало до суду відзив на позов, в якому заперечувало проти позову з наступних підстав.

Так, 05.02.2018 р. мобільною групою у складі поліцейських відділу ІОС УКЗ та УПП в Чернівецькій області ДПП НП України задокументовано факт керування помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У відповідності до вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України наказом №115 від 05.02.2018 р. призначено проведення службового розслідування. У ході розслідування встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме порушення службової дисципліни, що полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вищевказані обставини стали підставою для застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного заходу - звільнення.

З огляду на вищезазначене, відповідач вважає, що звільнення позивача здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, а дисциплінарний проступок вчинений позивачем є несумісним з проходженням служби в органах поліції та суперечить змісту Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції.

До початку судового розгляду справи по суті позивачем подано відповідь на відзив, а відповідачем надано заперечення в порядку передбаченому ст. ст. 163-164 КАС України.

Ухвалами Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.04.2018 р. та від 25.07.2018 р. з метою з`ясування всіх обставин у справі судом витребувано з Шевченківського районного суду м. Чернівці та з КМУ "Чернівецький обласний наркологічний диспансер" додаткові докази.

В ході судового розгляду справи судом допитано як свідка лікаря нарколога КМУ "Чернівецького обласного наркологічного диспансеру" ОСОБА_4 з питань проведення медичного огляду позивача з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у вступному слові та додаткових поясненнях проти позовних вимог заперечував та наполягав на відсутності підстав для задоволення позову.

Заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, відтворивши та дослідивши відеозапис, заслухавши показання свідка, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) з 11.03.2017 р. проходив службу в Національній поліції на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, а з 01.03.2018 р. звільнений з посади, що підтверджується трудовою книжкою серії ЯЯ № 052556 (Т. 1 а.с. 79).

Дослідженням службової характеристики капрала поліції ОСОБА_3 поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, виданої начальником Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 06.02.2018 р. встановлено, що за час служби в Національній поліції України позивач, проявив себе як спокійний, стриманий, пасивний та досить мовчазний працівник. Намагається виконувати завдання, але власної ініціативи не проявляє, спостерігається відсутність у зацікавленості у роботі. Може працювати у команді, але ініціативи не проявляє. Закритий дещо сором`язливий з усіма підтримую доброзичливі стосунки. Нормативну базу, що регламентує роботу сектору реагування патрульної поліції знає посередньо. Схильний до порушення службової дисципліни (05.02.2018 р. в місті Чернівці керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) (Т. 1 а.с. 129).

05.02.2018 р. заступник начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області - начальник відділу ІОС полковник поліції ОСОБА_5 подав на ім'я т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області доповідну записку, в якій просив провести службове розслідування за фактом керування транспортним засобом інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області капітаном поліції ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння (Т.1 а.с. 118).

На підставі вказаної доповідної записки, 05.02.2018 р. т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області полковником поліції ОСОБА_6 видано наказ №113 "Про призначення та проведення службового розслідування", яким призначено службове розслідування по факту керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Проведення службового розслідування доручено комісії у складі: голови комісії - полковника поліції ОСОБА_5, заступника начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області - начальника відділу ІОС; членів комісії: підполковника поліції ОСОБА_7, старший оперуповноваженого Чернівецького управління ДВБ НП України; майора поліції ОСОБА_8, старший інспектор відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП в Чернівецькій області (Т. 1 а.с. 117-118).

За результатами проведеного службового розслідування, 07.02.2018 р. комісією складено висновок, який затверджений т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області полковником поліції ОСОБА_6 (а.с. 21-24, 130-134).

Враховуючи висновки службового розслідування, 07.02.2018 р. т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області полковником поліції ОСОБА_6 видано наказ №62 "Про покарання", яким наказано, в т.ч., за порушення службової дисципліни поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області капрала поліції ОСОБА_3 звільнити зі служби в поліції (Т. 1 а.с. 81-82, 135-137).

Під час судового розгляду справи учасники справи не заперечували щодо наявності повноважень у полковника поліції ОСОБА_6, заступника начальника ГУНП в Чернівецькій області - начальника слідчого управління, на виконання обов`язків начальника ГУНП в Чернівецькій області та підтверджується матеріалами справи, а саме наказом Національної поліції України від 30.01.2018 р. № 78 о/с (Т. 2 а.с. 6).

На підставі наказу від 07.02.2018 р. № 62, 01.03.2018 р. начальником ГУНП в Чернівецькій області видано наказ №35 о/с "По особовому складу", яким, в т.ч., відповідно до ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капрала поліції ОСОБА_3, помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, з 01.03.2018 р. (Т. 1 а.с. 80).

Вказаний наказ та трудову книжку позивач отримав в день звільнення, а саме 01.03.2018 р., що не заперечувалось самим позивачем в судовому засіданні.

Вважаючи звільнення протиправним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово учасників справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, відтворивши та дослідивши відеозапис, заслухавши показання свідка, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, з таких міркувань.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. №580-VIII.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В силу вимог ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (с. 19 Закону № 580-VIII).

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 -VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, згідно з п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 р. №901-VIII до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 р. № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Вказаним Дисциплінарний статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту визначає, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Вимогами ст. 7 вищевказаного Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Аналізуючи наведені положення Дисциплінарного статуту, суд приходить до висновку, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 р. №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 р. за №541/23073 (далі - Інструкція ).

Пунктом 2.1 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п. 6.3 Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Проаналізувавши наведені вище норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, суд зазначає, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. А такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Водночас при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість таких, обставини, за яких вони вчинені, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації

Матеріалами справи підтверджується, що 05.02.2018 р., о 02 год. 30 хв. мобільною групою у складі поліцейських відділу ІОС УКЗ ГУНП та УПП в Чернівецькій області ДПП НП України, було виявлено автомобіль НОМЕР_2, водій якого, під час руху по вулиці І. Франка, 12, місто Чернівці, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку "Зупинка заборонена". За кермом даного автомобіля перебував позивач.

05.02.2018 р. інспектором роти №4 БУПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_9 винесено щодо позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №435024, згідно якої до позивача за здійснення зупинки в зоні дії дорожньої розмітки 1.4 "Місце де заборонено зупинку та стоянку ТЗ " застосовано штраф у розмірі 255,00 грн (Т. 1 а.с. 125).

Під час складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 122 КУпАП поліцейськими відділу ІОС УКЗ ГУНП та УПП в Чернівецькій області ДПП НП України виявлено, що з ротової порожнини позивача був відчутний різкий запах алкоголю, у зв'язку з чим йому запропоновано проїхати до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Щодо проходження медичного освідчення позивач не заперечував.

За результатами медичного огляду позивача, 05.02.2018 р. о 03 год. 15 хв. лікарем-наркологом КМУ "Чернівецький обласний наркологічний диспансер" ОСОБА_10 складено висновок №422 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого позивач перебуває у стані алкогольного сп'яніння (1,55 %) (Т. 1 а.с. 122, Т. 2 а.с. 38).

На підставі вказаного висновку, 05.02.2018 р. о 03 год. 30 хв. інспектором роти №4 БУПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_11 складено протокол серія БД №062933 на громадянина ОСОБА_3, який 05.02.2018 р. о 02 год. 30 хв. в місті Чернівці, по вулиці І. Франка, 12, керував автомобілем "OPEL VECTRA" д.н.з. CE9137AH в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 29 "а" Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (Т. 1 а.с. 121).

Судом встановлено, що на підставі доповідної записки заступника начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області - начальник відділу ІОС полковник поліції ОСОБА_5, 05.02.2018 р. т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області полковником поліції ОСОБА_6 видано наказ №113 "Про призначення та проведення службового розслідування", яким призначено службове розслідування по факту керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

За результатами проведеного службового розслідування, 07.02.2018 р. комісією складено висновок, який затверджений т.в.о. начальника ГУНП в Чернівецькій області полковником поліції ОСОБА_6 (Т. 1 а.с. 130-134).

Службовим розслідуванням встановлено, що під час складання поліцейськими УПП відносно ОСОБА_3 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 122 КУпАП, з ротової порожнини останнього було відчутно різкий запах алкоголю, у зв'язку із чим, йому запропоновано на службовому автомобілі проїхати до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, на що ОСОБА_3 погодився.

За результатами огляду, який проводився за допомогою алкотестеру "Драгер" було встановлено, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння, внаслідок вживання алкоголю (1,55 проміле), що було зафіксовано лікарем-наркологом у висновку №422 від 05.02.2018 р.

У зв'язку із цим, поліцейськими УПП відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У висновку також зафіксовано, що під час проведення службового розслідування ОСОБА_3 було запропоновано надати пояснення з приводу допущення ним порушення службової дисципліни, однак, останній, посилаючись на ст. 63 Конституції України, від надання пояснень відмовився.

За результатами проведеного службового розслідування, комісія прийшла до висновку, що позивач будучи поліцейським, перебуваючи поза службою, допустив керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", абз. 1 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. У зв'язку з наведеним, комісією запропоновано за порушення службової дисципліни звільнити зі служби в поліції позивача.

Крім того, у висновку також зазначено, що обставинами, які обтяжують відповідальність ОСОБА_3 є умисні дії порушника, керування джерелом підвищеної небезпеки у стані сп`яніння, що могло призвести до тяжких наслідків, вчинення дій, що негативно впливають на імідж поліції в очах громадськості. Обставин, що пом'якшують відповідальність не виявлено.

З огляду на вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування за результатами якого прийнято висновок.

У адміністративному позові, а також в судовому засіданні позивач та його представник вказували, що при проведенні службового розслідування відповідач з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин під час проведення службового розслідування, зобов`язаний був дочекатися закінчення провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки повноваження щодо встановлення винуватості чи невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 с. 130 КУпАП не відноситься до повноважень відповідача, такими повноваженнями наділено виключно місцевий загальний суд.

Крім того, позивач вказував, що факт відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.04.2018 р. у справі №727/1371/18.

З огляду на вищенаведене суд, вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 6 ст. 78 КАС України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовязковою для суду (ч. 7 ст. 78 КАС України).

Передбачене наведеними вище положеннями звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Одним із визначальних принципів здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, про необхідність дослідження усіх обставин справи для забезпечення повноти об`єктивності її розгляду.

Дослідженням витребуваних матеріалів адміністративної справи №727/1371/18 встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.04.2018 р. провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина ОСОБА_3 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Висновок про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України ґрунтується на підставі того, що: сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу (серія В № 007604) № UA-MI/2-4574-2014 на спеціальний технічний засіб DragerAlkotest 6820, за допомогою якого провели огляд водія ОСОБА_12 був виданий 01.09.2014 р. і він був чинний до 27.03.2017 р.

Враховуючи те що сам сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу скінчив свою дію 27.03.2017 р. і станом на 05.02.2018 р. чинним не був, а тому цей засіб вимірювальної техніки не міг бути застосований при огляді водія ОСОБА_12 на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, оскільки свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки не може діяти само по собі у відсутності відповідного чинного сертифікату відповідності цього ж засобу вимірювальної техніки затвердженому типу.

Так, сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу (серія В № 007604) № UA-MI/2-4574-2014 був виданий 01.09.2014 р. в установленому порядку на законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, що перебував в експлуатації до набрання чинності Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", тобто до 01.01.2016 р. та згідно вимог ч. 5 розділу Х цього Закону був чинним лише протягом визначеного у ньому строку дії, а саме виключно до 27.03. 2017 р.

Шевченківський районний суд м. Чернівці, прийшов до висновку, що оскільки для проведення огляду водія на стан сп`яніння було використано технічний засіб Drager Alkotest 6820 сертифікат відповідності якого був чинний до 27.03.2017 р., отриманий результат про наявність у повітрі, яке видихав водій ОСОБА_12 не може бути визнаний належним доказом.

Крім того, дослідженням матеріалів адміністративної справи №727/1371/18 встановлено, що до матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість увагу та швидкість реакції від 05.02.2018 р. №422, який складено о 03 год. 15 хв. за наслідками огляду ОСОБА_3, за участі інспектора роти №4 БУПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_9

Дослідженням вказаного висновку встановлено, що огляд проводив лікар-нарколог ОСОБА_4 КМУ "Чернівецький обласний наркологічний диспансер". За результатами огляду встановлено, що громадяни ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,55 промілле).

Крім того, судом встановлено, що у матеріалах справи №727/1371/18 знаходиться висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість увагу та швидкість реакції від 05.02.2018 р. №428.

Дослідженням висновку №428 встановлено, 05.02.2018 р. о 18 год. 10 хв. за особистою заявою позивача у приміщенні КМУ "Чернівецький обласний наркологічний диспансер" лікар ОСОБА_13 оглянув ОСОБА_3 і за результатами огляду встановив відсутність у громадянина ОСОБА_3 ознак сп`яніння.

Судом встановлено, що у матеріалах адміністративної справи №727/1371/18 витребуваної із Шевченківського районного суду м. Чернівці також міститься акт судово-медичного дослідження №189 про проведення судово-медичного дослідження крові гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке здійснено у приміщенні судово-медичної токсикології Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи токсикологом ОСОБА_14, у присутності лаборанта відділення судово-медичної токсикології ОСОБА_15

Дослідженням вказаного акту встановлено, що 07.02.2018 р. старша медсестра ОСОБА_16 доставила у відділення судово-медичної токсикології флакон з-під антибіотиків з кров'ю (5 мл). Флакон закритий стандартною гумовою пробкою: двома смужками паперу хрест навхрест. Кінці смужок паперу до бокових стінок приклеєні етикеткою з написом: "№ проби 428 ...05.02.18 18-20...ОСОБА_3... ОСОБА_13 ...", з відтиском печатки "лікар...Степанович". Колір та запах крові без особливостей, рН-6 по універсальному індикатору. За підсумками судово-токсикологічному дослідженні крові громадянина ОСОБА_3, 08.11.1993 р. етиловий спирт не виявлений.

На вказані обставини посилався позивач та його представник в обґрунтування даного позову та стверджував, що він 05.02.2018 р. при зупинці його транспортного засобу не перебував у стані алкогольного або будь-якого іншого сп`яніння, а відповідач при проведенні службового розслідування не дочекався рішення у справі про адміністративне правопорушення прийшов до поспішного висновку про порушення позивачем службової дисципліни.

З метою з`ясування всіх обставин по справі судом витребуваного з КМУ "Чернівецький обласний наркологічний диспансер" додаткові докази та допитано в якості свідка лікаря-нарколога КМУ "Чернівецький обласний наркологічний диспансер" ОСОБА_4.

Дослідження наданого на вимогу суду акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №422 від 05.02.2018 р. громадянина ОСОБА_3 встановлено, що огляд позивача здійснено лікарем-наркологом КМУ "Чернівецького обласного наркологічного диспансеру" ОСОБА_4 за участю інспектора роти №4 БУПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 у проміжок часу з 03 год. 15 хв. по 03 год. 35 хв.

У висновку №422 від 05.02.2018 р. зазначено, що поведінка обстежуваної особи напружена, замкнута, настрій не стійкий, скарг не надає. Мовна здатність: порушення артикуляції. Вегетативно-судинні реакції: почервонінні шкіри обличчя і слизових оболонок очей. Дихання: прискорене. Зіниці розширені, реакція на світло млява. Рухи не звичайні, міміка жвава. Також при огляді встановлено тремтіння повік та пальців рук. Крім того, зі слів ОСОБА_3 вживав спиртні напої, а саме пив пиво увечері 04.02.2018 р. З рота відчутний різкий запах алкоголю.

Судом встановлено, що для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі ОСОБА_3 використано технічний засіб Drager Alkotest 6820, дата останньої повірки - 18.01.2018 р., АRJL 0300, час обстеження 03 год. 18 хв. результат обстеження позитивний - 1,55 промілле. Крім того, встановлено помилки в десятках - нестійкість уваги та 0,55 -1,30 хв. - помірне зниження активної уваги, концентрації та швидкості реакції. Висновок за результатами огляду перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Дослідженням акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №428 від 05.02.2018 р. встановлено, що на підставі особистої заяви позивача від 05.02.2018 р., о 18 год. 10 хв. лікарем ОСОБА_13 КМУ "Чернівецького обласного наркологічного диспансеру" встановлено, що поведінка обстежуваної особи адекватна, скарги не висловлює, у свідомості орієнтується вірно, мовна здатність не порушена, шкірні покриви блідо-рожеві, склери звичайні, дихання незмінне. Хода без хитань, рухи виконує без промахувань, заперечує що вживав алкоголь, запах алкоголю з рота відсутній. Крім того, судом встановлено, що для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі ОСОБА_3 використано технічний засіб DragerAlkotest 6820, дата останньої повірки - 18.01.2018 р. номер АRJL 0300, час обстеження 18 год. 10 хв. результат обстеження позитивний - негативний. Висновок тверезий.

Дослідженням відеозаписів з нагрудних камер патрульних працівників патрульної поліції, які надано відповідачем в якості додатку до відзиву на адміністративний позов встановлено, що 05.02.2018 р. о 02 год. 30 хв. по вулиці І. Франка, 12, в місті Чернівці, мобільною групою у складі працівників відділу ІОС УКЗ ГУНП та УПП в Чернівецькій області ДПП НП України, виявлено, водія, який на автомобілі НОМЕР_3 під час руху по вулиці І. Франка, 12, місто Чернівці, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку "Зупинка заборонена". Перевіркою документів водія встановленою, що за кермом автомобіля марки "OPEL VECTRA" знаходився громадянин ОСОБА_3.

Під час складання поліцейськими УПП в Чернівецькій області відносно позивача адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 122 КУпАП, з ротової порожнини позивача працівниками патрульної поліції виявлено різкий запах алкоголю, у зв'язку із чим позивачу запропоновано проїхати до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, на що позивач погодився.

Медичний огляд на стан сп'яніння позивача проводив лікар нарколог ОСОБА_4 в приміщенні Чернівецького обласного наркологічного диспансеру. В ході огляду лікарем- наркологом задано запитання позивачу: "Чи вживали Ви спиртні напої чи інші наркотичні речовини?" на що позивач надав відповідь: "Так". На запитання лікаря: "Що саме?", позивач відповів: "Пиво".

Показаннями свідка ОСОБА_4 підтверджено вищенаведені обставини та перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на вищенаведені обставини справи, враховуючи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, суд приходить до переконання, що позивач під час складання адміністративних матеріалів, а також проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки в нього порушена координація рухів та мови, а також його поведінка не відповідала обстановці події.

Суд не бере до уваги акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №428 від 05.02.2018 р. та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.02.2018 р. № 428, з наступних підстав.

Статтею 266 КУпАП передбачено порядок огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (надалі - використані положення статті, чинні на момент складення адміністративного протоколу щодо позивача).

Згідно положень ч. 1 вказаної статті огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. При цьому, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського (ч.4 ст. 266 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858, з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров'я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція №1452/735).

Інструкція №1452/735 визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно п.6 розділу I Інструкції №1452/735 огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У відповідності до п. 7 розділу I Інструкції №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції №1452/735 установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 9 розділі ІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За змістом пунктів 16 та 17 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 розділу ІІІ Інструкції №1452/735).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, зокрема, про те, що водій у разі незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проведеного поліцейським, може пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення. При цьому такий огляд має бути проведено не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення та в присутності поліцейського. Недотримання такого порядку свідчить про недійсність висновків результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння.

З досліджуваного в судовому засіданні акту №428 від 05.02.2018 р., виданого КМУ Чернівецький обласний наркологічний диспансер видно, що його складено 05.02.2018 р. о 18 год. 10 хв. Висновок за результатами проведеного медичного огляду позивача для встановлення стану сп'яніння - тверезий.

Відтак, надаючи оцінку акту №428 від 05.02.2018 р. та висновку № 428 від 05.02.2018 р., суд вважає, що вони не можуть вважатися належними та допустимими доказами у даній справі, оскільки складені з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, зокрема огляд на стан сп`яніння проведено на підставі особистої заяви позивача, через більше ніж дві години з моменту виявлення підстав для такого проведення та не в присутності поліцейського.

З наведеним підстав, на переконання суду, є не належним та не допустимим доказом у цій справі акт судово-медичного дослідження № 189 від 07.02.2018 р.

Стосовно посилання представника позивача про те, що для проведення огляду позивач на стан сп`яніння було використано технічний засіб DragerAlkotest 6820, сертифікат відповідності якого був чинний тільки до 27.03.2017 р., суд зазначає наступне.

Дослідженням сертифіката Серія А №007292 затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-МІ /І-96-2014 виданий Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 01.09.2014 р. встановлено, що цей сертифікат, виданий фірмі Drager Safety AG Ц Co KGaA. Німеччина, посвідчує що на підставі позитивних результатів держаних контрольних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки "Газоаналізатори Alkotest XT", який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером Y788-14. Газоаналізатори Alkotest..., Interlock XT під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки, 1 рік (Т. 2 а.с. 45).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію виданого Держаною службою України з лікарських засобів №14455/2014, медичний виріб газоаналізатори Drager Alkotest, виробник Drager Safety AG Ц Co KgaA відповідає реєстраційним матеріалам, згідно наказу Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 р. №1529 внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України, строк дії свідоцтва не обмежений (Т. 2 а.с. 45).

Дослідження свідоцтва про повірку законодавчого регулювання засобу вимірювальної техніки №12-01/0178 від 18.01.2018 р. встановлено, що Газоаналізатор Alkotest 6820, виробник Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, заводський №ARGL-0300, за результатами повірки засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ОСОБА_9 повірки МПУ 066/05-2013 . Вказане свідоцтво чинне до 18.01.2019 р. (Т. 2 а.с. 45 на звороті).

Отже, Газоаналізатор Alkotest 6820 виробник Drager Safety AG Ц Co KGaA, Німеччина, заводський №ARGL-0300 пройшов повірку та може використовуватися для вимірювання наявності або відсутності у видихуваному повітрі вмісту етилового спирту до 18.01.2019 р.

Суд звертає увагу, що медичний огляд, який проведений за заявою позивача з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість увагу та швидкість реакції позивача, за наслідками якого 05.02.2018 р. складено акт №428 та висновок №428 проводився із застосуванням того ж газоаналізатора Drager Alkotest 6820, заводський №ARGL-0300, що використовувався під час проведення медичного огляду позивача, за результатами якого складено акт № 422 від 05.02.2018 р. та висновок № 422 від 05.02.2018 р.

Щодо посилання позивача про те, що станом на дату видачі оскаржуваного наказу №62 від 07.02.2018 р. він перебував на лікарняному, а від надання письмових пояснень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, через погане самопочуття, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до ст. 15 Дисциплінарного статуту ОВС у разі порушення дисципліни особами рядового і начальницького складу в період перебування у відрядженні, відпустці, на відпочинку або в період тимчасової непрацездатності начальник органу чи підрозділу, у межах відповідної території, де вчинено дисциплінарний проступок, уживає заходів щодо його припинення, збирає первинні матеріали та надсилає їх для розгляду за місцем проходження служби порушника.

Накладення дисциплінарного стягнення на особу, яка перебуває в стані сп'яніння, а також одержання від неї пояснень мають бути відкладені до її протверезіння.

Відповідно до ст. 16 Дисциплінарного статуту ОВС дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Частина 1-2 ст. 18 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Отже, дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

З матеріалів справи видно, що у період часу з 07.02.2018 р. по 12.02.2018 р. позивач знаходився на лікуванні в КУ "Кельменецька ЦРЛ" стаціонарно в інфекційному відділенні з діагнозом (респіраторно-вірусна інфекція (ГРВІ) нейротоксикоз, гострий рінофаренотрахіобронхіт, що підтверджується довідкою Комунальної установи "Кельменецька центральна районна лікарня" №6 від 12.02.2018 р. та випискою з медичної карти стаціонарного хворого №722 (Т. 1 а.с. 39, 40).

Дослідженням листка непрацездатності Серія АГШ №489008 від 22.02.2018 р. та виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2313 судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у ОКУ "Лікарні швидкої медичної допомоги" з 13.02.2018 р. до 22.02.2018 р. з діагнозом гострий панкреатит (Т. 1 а.с. 84).

Як вказував позивач у адміністративному позові, 27.02.2018 р. він вийшов на роботу, а 01.03.2018 р. йому було вручено наказ ГУНП в Чернівецькій області №35 о/с "По особовому складу", яким реалізовано покарання у вигляді звільнення.

01.03.2018 р. наказом ГУНП в Чернівецькій області №35 о/с "По особовому складу", відповідно до ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капрала поліції ОСОБА_3, помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, з 01.03.2018 р.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що реалізація наказу №62 ГУНП в Чернівецькій області "Про покарання" відбулася тільки 01.03.2018 р. шляхом видання наказу №35 о/с "По особовому складу" у строк встановлений законом та після виходу позивача з лікарняного. Відтак, на переконання суду, оскаржувані накази прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений законом.

Стосовно відібрання у позивача пояснень, судом встановлено, що під час проведення службового розслідування позивачу було запропоновано надати пояснення з приводу допущення ним порушення службової дисципліни, однак, останній, посилаючись на ст. 63 Конституції України, від надання пояснень відмовився.

Дослідженням письмових пояснень позивача встановлено, що відсутні будь-які посилання на погане самопочуття, про яке вказував позивач у адміністративному позові та які перешкоджали наданню пояснень. Крім того, на час відібрання письмових пояснень у позивача він не перебував на лікарняному.

Інші доводи позивача та його представника щодо протиправності оскаржуваних наказів суд відхиляє, оскільки вони спростовуються обставинами встановленими у справі.

З огляду на вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що при визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, а також шкоду завдану авторитету органів поліції.

Стосовно застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, яким є звільнення з поліції, то суд погоджується з твердженням відповідача про те, що керування працівником поліції транспортним засобом в стані алкогольного спяніння є грубим порушенням службової дисципліни, принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, підриває авторитет Національної поліції.

До того ж, обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є виключно правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення.

У пункті 53 Рішення по справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03), Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

У процесі судового розгляду спору на підтвердження необґрунтованості свого звільнення, позивач не навів суду аргументів, які б відповідали зазначеним вище критеріям доведення "поза розумними сумнівом", та не надав належні та допустимі докази, які підтверджують його позицію. Обставини, на які посилався позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність оскаржуваних наказів прийнятих відносно позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69 -71, 86, 94, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (вул. Головна, буд. 162, с. Новоселиця, Кельменецький район, Чернівецька область, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (вул. Головна, буд. 24, м. Чернівці, ) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне судове рішення складено 01.10.2018 р.

Суддя В.К. Левицький