Справа № 826/1780/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2018 року

Київ

справа №826/1780/17

касаційне провадження №К/9901/54163/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.

розглянув матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 у справі №826/1780/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт" у лютому 2017 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, яким позивача зобов'язано сплатити штраф в сумі 96512,43грн.

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 19.10.2017 позовні вимоги задовольнив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 21.02.2018 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.10.2017 залишив без змін.

Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м.Києві 23.06.2018 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просила скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема статті 126 Податкового кодексу України, та процесуального права.

Верховний Суд ухвалою від 06.08.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху на підставі вимог частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України щодо надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням інших підстав та наданням доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, визначений законом. Цією ж ухвалою скаржнику встановлено строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 06.08.2018 скаржником надіслано суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження відповідач вказує на те, що збір у справі №826/1780/17 сплачено 23.04.2018, утім ухвалою Верховного Суду від 24.05.2018 повернуто касаційну скаргу у зв'язку з не усуненням недоліків касаційної скарги щодо надання документу про сплату судового збору.

Відповідач отримавши 13.06.2018 вищевказану ухвалу звернувся 23.06.2018 повторно із касаційної скаргою, що свідчить, що податковий орган дійсно бажає реалізувати своє право на касаційне оскарження у даній справі у найкоротші строки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави пропуску відповідачем строку на касаційне оскарження є поважними, у зв'язку з чим такий строк підлягає поновленню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №826/1780/17 є вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення, яким позивача зобов'язано сплатити штраф в сумі 96512,43грн.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того що, предметом камеральної перевірки, проведеної відповідачем 30.05.2016, фактично було питання щодо своєчасності сплати позивачем земельного податку з юридичних осіб, тобто питання, яке у відповідності до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України має перевірятися податковим органом шляхом проведення документальної перевірки.

Крім того, судами встановлено, що 30.05.2016 відповідачем була проведена перевірка за 2013-2014 роки, тобто за період, що перевищує 1095 днів, і відповідачем не доведено протилежного.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Отже, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2017 у справі щодо скасування податкового повідомлення-рішення, яким позивача зобов'язано сплатити штраф в сумі 96512,43грн., не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись частиною четвертою статті 332, статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Поновити Державній податковій інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві пропущений з поважних підстав строк на касаційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2017 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 у справі №826/1780/17.

2. Відмовити Державній податковій інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 у справі №826/1780/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

3. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева І.А.Гончарова