Справа № 826/8289/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 вересня 2018 року № 826/8289/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києві звернувся ОСОБА_1 (далі - Позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач, ГУ ПФУ у Київській області), в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням (серпень 2012 року) відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) ;

2) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київський області здійснити перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 43 та статті 55 Закону №2262-ХІІ з 1 вересня 2012 року та виплатити йому суми недоотриманої пенсії з цього часу з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/8289/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; відмовлено Позивачу в задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

27 червня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ ПФУ у Київській області, в якій Відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Свою позицію Відповідач мотивує тим, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення при призначенні пенсії, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначеного у довідках. Крім того, Відповідач зазначає, що підставою для визначення Позивачу грошового забезпечення для призначення пенсії є грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії за 24 місяці перед звільненням, видані уповноваженим органом.

Також, ГУ ПФУ у Київській області звертає увагу на те, що додаткова винагорода, вихідна допомога при звільненні, індексація підлягають виплаті лише протягом встановленого проміжку часу, а тому не мають постійного характеру і включення їх до грошового забезпечення при обчисленні пенсії не є можливим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії в частині з 01 вересня 2012 року по 01 березня 2018 року залишено без розгляду.

Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Голови Адміністрації Держспецтрансслужби від 29.08.2012 року № 67 Позивач був звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України за станом здоров'я та наказом начальника Головного штабу-першого заступника Голови Адміністрації Держспецтрансслужби від 31.08.2012 року № 159 Позивач був виключений зі списків особового складу Адміністрації (а.с. 7).

Позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років за нормами ст. 13 Закону №2262-ХІІ в розмірі 65% від грошового забезпечення з 01.09.2012 року.

Для призначення пенсії Позивачу, Адміністрацією Держспецтрансслужби в м.Києві надано грошовий атестат серії №38-6-1-12/48 від 05.09.2012 року та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням №38-6-1-12/49 від 05.09.2012 року, зокрема: посадовий оклад - 1200 грн; оклад за військове звання - 130 грн; процентна надбавка за вислугу років 40%- 532 грн; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 1795,16 грн (в тому числі: офіцер, прапор, 1 класу - 5%; робота з таємн. виробами, носіями, док. - 15%; надбавка за особливі важливі завдання - 80%; премія -100%) (за текстом відповіді ГУ УПФ у Київській області, а.с. 11-12).

Судом встановлено, що Позивач звернувся до Відповідача з запитом на публічну інформацію (а.с. 9), в якому просив останнього надати інформацію, яка створена в процесі виконання територіальним органом центрального органу виконавчої влади своїх обов'язків щодо реалізації державної політики з питань пенсійного забезпечення, зокрема які рішення приймались щодо перерахунку пенсії Позивачу як колишньому військовослужбовцю Держспецтрансслужби згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судів» та ч. 2 ст. 244-2 КАСУ (в редакції до 15.12.2017 року) з моменту винесення Верховним Судом України постанови по справі №21-1424а15 від 07.07.2015 року та які виплати з грошового забезпечення враховані під час розрахунку призначеної пенсії Позивачу.

Листом від 14.01.2018 року №615/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило Позивача про те, що рішення судів стосовно перерахунку його пенсії в матеріалах його пенсійної справи відсутні (а.с. 10).

Листом від 21.03.2018 року №324/М-ПІ Відповідач повідомив Позивача про виплати, які були враховані при призначенні останньому пенсії, а також зазначив про те, що пенсія йому призначена відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для її перерахунку - відсутні (а.с.11-12).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 29 розділу II Закону України від 28.12.2007 року "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до ч. 3ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме виключено слова "за останньою штатною посадою перед звільненням" та доповнено словами "та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 29 розділу II Закону України від 28.12.2007 року "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України зміни внесені бюджетним законом до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратили чинність з дати ухвалення рішення Конституційним Судом України та не підлягають застосуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, суд доходить висновку щодо обґрунтованості вимог позивача щодо перерахунку пенсії, оскільки з 22.05.2008 року зміни внесені бюджетним законом до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратили чинність та не підлягають застосуванню.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2015 року у справі № 21-552а14.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на п. 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 року № 393, оскільки законодавцем не надано права Кабінету Міністрів України змінювати порядок обчислення пенсії, встановлений Законом №2262-ХІІ. Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст. 43 Закону №2262-ХІІ, а не постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, яка звужує зміст та обсяг прав позивача, встановлених цим Законом.

Щодо доводів Відповідача про те, що не підлягають включенню до сум грошового забезпечення з якого обраховується пенсія суми вихідної допомоги при звільненні, суд зазначає наступне.

Як вбачається з довідки Адміністрації Держспецтрансслужби від 22 лютого 2018 року № 38/61/18 (а.с. 13), розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення у серпні 2012 року за останньою штатною посадою офіцера відділу охорони і режиму перед звільнення складається з: окладу за військовим званням - 130 грн; посадового окладу - 1200 грн; процентної надбавки за вислугу років у розмірі 40% - 532 грн; таємність 15% - 180 грн; надбавки за виконання особливо важливих завдань (пост. КМУ 1294) 80% - 1489,60 грн; премії 100% - 1200 грн; класності 5% - 60 грн; разом - 4 791,60 грн. Матеріальна допомога на оздоровлення не нараховувалась (виплачена в липні 2012 року). Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не нараховувалась (виплачена в липні 2012 року).

В своєму позові Позивач не просить суд здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення шляхом включення до нього суми вихідної допомоги при звільненні, а просить суд перерахувати і виплатити позивачу пенсію з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством відповідно до вимог частини 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

Також суд зазначає про те, що посилання Відповідача на те, що довідка Позивача не містить інформацію про сплату з цим сум страхових внесків є безпідставними, оскільки відповідно до даних довідки Адміністрації Держспецтрансслужби від 22 лютого 2018 року № 38/61/18 (а.с. 13) розмір пенсійних внесків (єдиного соціального внеску), сплачених з грошового забезпечення у серпні 2012 року, становив 193,22 грн.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, обчислення ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням не відповідало вимогам законодавства України, чинного на час призначення йому пенсії, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київський області здійснити перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 43 та статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ з 01 березня 2018 року та виплатити йому суми недоотриманої пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (08132, АДРЕСА_1, НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 704 грн 80 коп. (сімсот чотири грн. вісімдесят коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40, ).

Рішення суду набирає законної сили в строки і порядок, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути ти оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України, в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.І. Келеберда