Справа № 808/1956/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
27 серпня 2018 року справа № 808/1956/18
Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року
по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області
про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

29 травня 2018 року позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі по тексту Коломийське ОУПФУ Івано-Франківської області) про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ОУПФУ Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, 30 липня 2018 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті, апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, відправлена 28 липня 2018 року) позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, оскаржила її в апеляційному порядку.
Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному:
- в порушення вимог частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, тобто, після закінчення строків апеляційного оскарження ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року, з огляду на наступне.
Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 25 червня 2018 року Запорізьким окружним адміністративним судом постановлено ухвалу.
Відповідно до поштового повідомлення в матеріалах адміністративної справи (а.с.14), копія ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року отримана особисто позивачем ОСОБА_1 12 липня 2018 року.
Також, звертаю увагу на тому, що скаржник ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, в апеляційній скарзі (а.с.15 /зворотна сторона аркуша/) підтверджує факт отримання спірного судового рішення суду першої інстанції саме 12 липня 2018 року, що також не спростовується матеріалами даної адміністративної справи.
Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Отже, апеляційна скарга на вищевказане судове рішення суду першої інстанції повинна бути подана не пізніше 27 липня 2018 року включно.
Однак, апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року до суду першої інстанції подана 28 липня 2018 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, тобто з одноденним пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.
Відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки.
Приписами статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено порядок та строки апеляційного оскарження.
Дотримання вимог вказаної норми процесуального права є обовязком для всіх учасників адміністративного процесу.
Кодексом адміністративного судочинства України дотримання скаржником строку подачі апеляційної скарги визначено обовязковою умовою при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження. Поновлення судом пропущеного строку можливо лише за наявності обставин, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, повязані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій.
Відповідно до приписів частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строк на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухали суду.
Втім, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухали Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року скаржником ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, не заявлялось.
При цьому, наголошую на тому, що жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, скаржником ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, суду апеляційної інстанції не надано.
- як вбачається із вступної частини апеляційної скарги (абз. 6), скаржником ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, не вірно зазначено назву оскаржуваного процесуального документу, зокрема, скаржник ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, зазначив, що подає апеляційну скаргу на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року, яка відсутня в матеріалах адміністративної справи; натомість, матеріали адміністративної справи містять ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року (а.с.12);
- в порушення вимог пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору або документ в підтвердження звільнення скаржника ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, від сплати судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом.
Приписами частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, коло платників, обєкт та розмір ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ (далі по тексту - Закон України № 3674-VІ) в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги.
Законом України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, також визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.
Статтею 2 даного Закону, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги передбачено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, судовий збір справляється зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.
Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу скаржником ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до суду першої інстанції подано 28 липня 2018 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті.
Так, відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, визначено ставку судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 1 січня 2018 року становить 1762 грн.
З огляду на дату подання апеляційної скарги, а саме 28 липня 2018 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1762 грн.
Тобто, при подачі до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної справи, мав бути сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн.
При цьому, скаржник ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору частиною 2 статті 3 та статтею 5 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, і, відповідно, повинен сплачувати судовий збір.
Натомість, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про сплату скаржником ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, судового збору.
Отже, скаржнику ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1762 грн. та надати Дніпропетровському апеляційному адміністративному суду оригінал документа на підтвердження сплати судового збору.
Судовий збір скаржнику ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, необхідно сплатити на зазначені реквізити:
отримувач коштів: УК у Шевченківському районі м. Дніпра;
код класифікації доходів бюджету: 22030101;
код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37989274;
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
код банку отримувача (МФО): 899998;
призначення платежу розрахункового документа заповнюється таким чином: службовий код (знак): * (зірочка); розділовий знак ; (крапка з комою); код ознаки судового збору 101;
розділовий знак ; (крапка з комою); (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); розділовий знак ; (крапка з комою); розяснювальна інформація про призначення платежу у формі: Судовий збір, за апеляційною скаргою (ПІБ та адреса (для фізичної особи) чи назва організації (для юридичної особи, яка подає апеляційну скаргу), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа). Використання символу ; не допускається.
Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, не відповідає вимогам статтей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом.
Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність поданої скарги вимогам, встановленим статтею 296 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та в разі не усунення її недоліків у встановлений судом строк повертає скаргу особі, яка її подала.
Відповідно до частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, подана поза межами процесуального строку, встановленого законом для подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, тобто з одноденним пропуском строку на апеляційне оскарження даного судового рішення, а питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції не ставилося, а також враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, залишити без руху, надавши скаржнику ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.
Керуючись статтями 169, 295, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати скаржнику ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом звернення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та вказати поважні підстави з наданням відповідних доказів, а також шляхом надання оригінала документа на підтвердження сплати судового збору та приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, які зазначені в цій ухвалі судді (вірно зазначити назву оскаржуваного процесуального документу).
Розяснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження разом з зазначенням поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням відповідних доказів або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
В разі не виконання ухвали і не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк в частині не надання оригінала документа на підтвердження сплати судового збору та не приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.
При усуненні недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первинного її подання до адміністративного суду.
Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.С. Прокопчук