Справа № 348/1356/18
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" вересня 2018 р. справа № 348/1356/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області
про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку та зобов`язання призначити таку пенсію починаючи з 01.08.2013, з підстав неправомірної відмови суб`єкта владних повноважень, -
ОСОБА_1 (надалі, також - позивач) 06.07.2018 звернувся в Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (надалі, також - відповідач) про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку та зобов`язання призначити таку пенсію починаючи з 01.08.2013, з підстав неправомірної відмови суб`єкта владних повноважень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, так як позивачем було надано усі необхідні документи для такого призначення. Просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2018 матеріали даної позовної заяви, на підставі частини 2 статті 20 та пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України) передано за підсудністю до Івано-Франківського окружного адміністративного суду (а.с.33).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.08.2018, позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху. Надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням конкретних поважних підстав такого пропуску; долучення до позовної заяви усіх, належним чином засвідчених копій письмових доказів, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги (а.с.47-49).
Позивачем 22.08.2018 недоліки позовної заяви усунуто та обґрунтовано поважність пропущення строку звернення до суду з даною позовною заявою (а.с.52,53).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.08.2018, заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку та зобов`язання призначити таку пенсію починаючи з 01.08.2013, з підстав неправомірної відмови суб`єкта владних повноважень. Відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 263 КАС України для окремих категорій справ незначної складності (а.с.38-40).
Відповідачем, 07.09.2018, подано відзив на позовну заяву №4247/06 від 05.09.2018 (а.с.79-80). Заперечуючи проти заявленого позову відповідач зазначив, що позивачем додано до заяви про призначення пенсії документи, видані не в період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, також зазначив, що у відповідь на запит відповідача, Державний архів Міністерства оборони України вказав, що в документах з кадрових питань ВАТ «Київенергобуд» УБ ЧАЕС за 1987 рік позивач не значиться. Таким чином, позивачем не подано належних документів, які б слугувати підставою для призначення пенсії із зниження пенсійного віку, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності позовну заяву, відзив на позов та письмові докази, якими сторони обґрунтовують свої позиції, встановив такі обставини.
Із матеріалів справи слідує, що 17.08.2017 позивач вперше звернувся до відповідача із заявою в якій просив призначити пенсію згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків ЧАЕС.
В підтвердження права на вищевказану пенсію позивачем долучено до заяви:
- копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (2 категорія), серії НОМЕР_1 виданого 10.02.1999 (а.с.24);
довідку від 11.11.1992 №1706, видану управлінням будівництва Чорнобильської АЕС, про період роботи з 01.04.1987 по 15.04.1987 у СМК-1 «бетонщиком» на 3 енергоблоці АЕС зони відчуження (а.с.65);
- архівну довідку від 28.04.2017 №01-27/134, видану Іванівським районним трудовим архівом (а.с.66), в якій зазначено, що позивач працював в Державній будівельно-промисловій компанії «Автоспецбуд» (СПМК, «Управління будівництва УАЕС») в періоди: 16.04.1987, відповідно до наказу №797 від 13.04.1987; 01.02.1989 відповідно до наказів №34 від 25.01.1989 та №2-к від 10.02.1989; 16.05.1994, відповідно до наказу №77 від 16.05.1994; 01.03.1995, відповідно до наказу №120 від 01.03.1995. Також в довідці зазначено, що наказ про прийняття на роботу позивача №797 від 13.04.1987 відсутній, оскільки накази з особового складу передані в архівне зберігання, частково, починаючи з 1989 року;
- довідку від 06.06.1995 №8, видану БМУ №3 про участь у ліквідації наслідків аварії на УАЕС з 01.03.1995 по 06.06.1995 (а.с.31).
Згідно із листами відповідача від 17.11.2017 №6870/03 (а.с.67-68) та від 18.01.2018 №347/03 (а.с.69-70) позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю достатніх документів для призначення пенсії згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Також, позивачем в березні 2018 року подано скаргу на вищезазначені відмови відповідача до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідь на яку датована 23.03.2018 за №598/Д-15 (а.с.71-72). У зазначеній відповіді Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило, що оскільки подані позивачем документи видані не в період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, територіальним управлінням Фонду направлено запити до Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України. У відповідь на запит зазначено, що в документах з кадрових питань (особового складу) ВАТ «Київенергобуд» УБ ЧАЕС за 1987 року позивач не значиться. Тому, права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач не має.
Не погоджуючись із вищезазначеними відповідями відповідача та у зв`язку із відмовою у призначенні пенсії згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.
Згідно із статтею 10 Закону №796, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до приписів статті 55 Закону №796, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів пенсійний вік зменшується на 8 років.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 14 Закону №796, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; - евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); - особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення - категорія 2.
Суд зазначає, що позивач відноситься до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 10.02.1999 учасника ліквідації на Чорнобильській АЕС у 1987 році (а.с.24).
Виходячи із системного аналізу статті 14 Закону №796, суд зазначає, що у 1987 році до категорії 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відносили виключно осіб, які працювали в зоні відчуження не менше 14 календарних днів.
Відповідно до частин 1 та 4 статті 15 Закону №796, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Суд звертає увагу, що статус позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вже визначений та підтверджується вищевказаним посвідченням.
Стосовно наявності підстав для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до поданих позивачем доказів, суд зазначає таке.
Згідно з абзацом 7 підпункту 5 пункту 2.1 розділу II порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Суд зазначає, що довідка від 11.11.1992 №1706, видана управлінням будівництва Чорнобильської АЕС, про період роботи позивача з 01.04.1987 по 15.04.1987 у СМК-1 «бетонщиком» (а.с.65) та архівна довідка від 28.04.2017 №01-27/134, видана Іванівським районним трудовим архівом (а.с.66) в повній мірі засвідчує вичерпні відомості, які необхідні пенсійному фонду для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Необхідність призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі поданих документів, які засвідчують факт участі в ліквідації аварії на ЧАЕС підтверджується також правовою позицією Верховного Суду, висвітленою в постановах від 30.01.2018 у справі №683/3473/16-а, від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 31.07.2018 у справі №751/2050/17, від 11.09.2018 у справі №714/69/17.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на вищенаведене, в суду відсутні правові підстави відступати від позиції Верховного Суду сформованої у вказаних постановах.
Суд наголошує, що відповідачем не спростовано достовірність вказаних документів та не доведений факт підробки чи невідповідності відомостей зазначених у вказаних документах.
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами частин 3 та 4 статті 79 КАС України передбачено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Відповідачем, серед основаних аргументів, які слугували відмовою у призначенні позивачу пенсії вказано, що в документах ВАТ «Київенергобуд» УБ ЧАЕС за 1987 рік позивач не значиться. Проте, до матеріалів відзиву не долучено жодного документу, який би слугував доказом такого звернення та не надано засвідченої копії відповіді ВАТ «Київенергобуд» УБ ЧАЕС. Водночас відповідачем залишена поза увагою оцінка документів, які були долучені позивачем до заяви про призначення пенсії, а відомості з них проігноровані.
Суд також зазначає, що окремі невідповідності щодо періоду перебування позивача на роботі відповідно до довідки №1706 від 11.11.1992 управління будівництва Чорнобильської АЕС з 01.04.1987 по 15.04.1987 з даними наказу про прийняття на роботу за №797 від 13.04.1987, можуть бути зумовлені оформленням наказу на роботу після фактичного приступлення позивача до виконання трудових обов`язків, зокрема роботи бетонщиком на 3 енергоблоці Чорнобильської АЕС в згаданий період. Водночас будь яких належних доказів, які б спростовували достовірність вищевказаних документів суду не надано.
Окрім цього, в підтвердження активної участі у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС позивачем надано посвідчення №1503 від 25.12.1988 нагородження нагрудним знаком «Учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС» (а.с.23), про що зроблений відповідний запис в трудовій книжці позивача (а.с.20) та медаллю «за заслуги», за активну громадську позицію, гуманність, милосердя, сердечне відношення до людей, що постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, виданою Надвірнянською районною спілкою «Чорнобиль» (а.с.21).
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Судом встановлено, що станом на час звернення позивача про призначення пенсії (17.08.2017), стаж роботи ОСОБА_2 становив 20 років, 6 місяців та 27 днів, що підтверджується відповідачем у листі від 17.11.2017 за №6870/03. Таким чином, у позивача достатній трудовий стаж, який дає право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку.
Таким чином, виходячи із приписів статті 55 Закону №796, позивач набув права на отримання пенсії у 52 роки. Враховуючи, те, що станом на момент первинного звернення позивача - 17.08.2017 останньому було 53 роки, на думку суду, ОСОБА_2 мав право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що відмова відповідача у призначенні пенсії позивачу є протиправною. Позивачем подано достатньо документів, в підтвердження права на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону №796, а тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що позивачем допущено описку у прохальній частині позовної заяви, яка полягає в тому, що позивач просить суд зобов`язати призначити пенсію починаючи з 01.08.2013, проте в матеріалах справи, як і в обгрунтуваннях позовної заяви, немає жодного посилання на вказану дату.
Таким чином, відповідача слід зобов`язати призначити пенсію із зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону №796 з моменту первинного звернення про призначення пенсії, а саме з 17.08.2017.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору в силу пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, тому позивачем при поданні позовної заяви судовий збір не сплачувався.
Згідно з абзацом 2 частини 5 статті 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів понесення сторонами судових витрат, такі витрати не підлягають розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 6, 139, 241-246, 255, 263, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати неправомірними дії Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ - 40386749) щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.
Зобов`язати Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ - 40386749) призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС який працював у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів з 17.08.2017.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач: Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, адреса: майдан Шевченка, 3, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405, .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.