Справа № 2140/1404/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1404/18
12 год. 14 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю представників

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправним та скасування припису,

встановив:

17 липня 2018 року державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" (далі - позивач, ДП "Херсонський морський торговельний порт") звернулося до суду з позовом до Державної екологічної інспекції України (надалі - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції України від 05.07.2018 р. № 2/3-2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період з 25 по 26 червня 2018 р. відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині охорони водних ресурсів та атмосферного повітря ДП "Херсонський морський торговельний порт", за результатами якої складено акт № 2/3-2, на підставі якого винесено оскаржуваний припис від 05.07.2018 р. № 2/3-2. Позивач не погоджується з пунктами 1, 2 вказаного припису та вважає їх необґрунтованими. Щодо п. 1 припису, то позивач вказує, що за результатом проведення огляду території та обладнання ДП "Херсонський морський торговельний порт", інспекторами не було виявлено жодного порушення вимог природоохоронного законодавства під час здійснення вантажно-навантажувальних робіт, дозвільні документи, які регламентують викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел та спеціальне водоспоживання у підприємства в наявності, вимоги дозволів дотримані. З огляду на вказане позивач не вбачає підстав для розробки плану організаційно-технічних заходів по усуненню недоліків, яких фактично не виявлено. Щодо п. 2 припису вказав, що Законом України "Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" та іншими нормативно-правовими документами або стандартами не передбачено отримання будь-якого дозвільного документу, який би погоджував безпосередньо технологію перевантаження вантажів з встановленими природоохоронними заходами. Крім того, порядок надання та інструкція, яка б регламентувала зміст документу "робоча технологічна документація, з визначенням технології перевантаження вантажів з встановленими природоохоронними заходами" законом не передбачені. У ході проведення позапланового державного нагляду (контролю) держекоінспекторами не було конкретизовано, про яку саме документацію іде мова, а тому вимога Держекоінспекції щодо надання робочої технологічної документації, де визначені технології перевантаження вантажів з встановленими природоохоронними заходами - є протиправною. Вимогу відповідача щодо надання висновку державної екологічної експертизи на впровадження технологічних операцій з перевантаження та зберігання сульфату амонію та металобрухту позивач також вважає протиправною, оскільки діяльність з перевантаження вантажів, а також накопичення суднових партій для їх подальшого відвантаження на водний або інший вид транспорту, не визначена Переліком видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, а тому не підлягають проведенню обов'язкової державної екологічної експертизи. При цьому позивач звертає увагу, що подібні спірні правовідносини вже були предметом судового розгляду.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до розгляду.

08 серпня 2018 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у її задоволенні з наступних підстав. Пунктом 18 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 р. № 269 передбачено, що проведення робіт, що можуть негативно вплинути на довкілля, дозволяється за наявності позитивних висновків державної екологічної експертизи. Відповідно до п. 25 вказаних Правил морські порти, в яких проводиться перевантаження вантажів, що містять хімічні та сипкі речовини, зобов'язані розробляти і здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню акваторій морських портів та прибережних вод морів під час зберігання і перевалки вантажів, що містять сипкі та хімічні речовини; впроваджувати ефективні методи і технічні засоби щодо запобігання втратам вантажів, що містять хімічні та сипкі речовини, під час їх навантаження і розвантаження; влаштовувати спеціальні причали для приймання та відправки вантажів, що містять хімічні і сипкі речовини, приміщення для їх зберігання та перетарування, а також майданчики для знешкодження залишків хімічних речовин; збирати, очищувати, знешкоджувати забруднені води, що утворюються під час промивання вантажних місткостей, а також стічні води територій портів, причалів та інших споруд. Частиною третьої статті 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" визначено, що висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля. Таким чином, ДП "Херсонський морський торговельний порт" повинно було надати державному інспектору України з охорони навколишнього природного середовища робочу технологічну документацію, де визначені технології перевантаження з встановленими природоохоронними заходами, а також висновки державної екологічної експертизи на впровадження технологічних операцій з перевантаження та зберігання сульфату амонію та металобрухту.

Протокольною ухвалою суду від 08.08.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 24.09.2018 р.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ДП Херсонський морський торговельний порт" (ідентифікаційний код 01125695) зареєстроване як юридична особа 20 листопада 1991 року згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У період з 25.06.2018 р. по 26.06.2018 р. посадовими особами Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря та Державної екологічної інспекції України проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт №2/3-2.

У розділі VI вказаного акту "Опис виявлених порушень" зазначено, що під час впровадження позапланового заходу державного нагляду (контролю) додержання вимог природоохоронного законодавства України ДП "ХМТП" допущено вчинення перешкод посадовим особам органів, які здійснюють державний нагляд (контроль) у галузі охорони навколишнього природного середовища, шляхом ненадання документів у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме: робочу технологічну документацію, де визначені технології перевантаження вантажів з встановленими природоохоронними заходами; висновки державної екологічної експертизи на впровадження технологічних операцій з перевантаження та зберігання сульфату амонію та металобрухту.

З метою усунення вказаних порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища Державною екологічною інспекцією північно - західного регіону Чорного моря було направлено позивачу припис від 05.07.2018 року №2/3-2 (далі - припис).

Пунктом 1 припису зобов'язано позивача на підставі приписів розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків. Копію наказу про його затвердження надати до Державної екологічної інспекції України та Державної екологічної Північно-Західного регіону Чорного моря.

Пунктом 2 припису зобов'язано ДП "Херсонський морський торговельний порт" надати Держекоінпекції робочу технологічну документацію, де визначені технології перевантаження вантажів з встановленими природоохоронними заходами; висновки державної екологічної експертизи на впровадження технологічних операцій з перевантаження та зберігання сульфату амонію та металобрухту.

Не погоджуючись з правомірністю пунктів 1,2 припису, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує про наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V), яким, зокрема, встановлено порядок, умови та вимоги до проведення державного нагляду (контролю) у вигляді планових та позапланових заходів.

Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. (абз. 2 ч.1 ст. 1 цього Закону)

Законом України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 03.11.2016 р. № 1728-VIII встановлено до 31 грудня 2018 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. (ст.2 цього Закону)

Підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. (абз. 4 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V)

Відповідно до ст. 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Системний аналіз вказаних норм права дає суду підстави вважати, що метою здійснення Державною екологічною інспекцією України позапланового заходу державного нагляду (контролю) є виявлення порушень суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у випадку виявлення таких порушень інспектором має бути складений акт з детальним описом порушень, а у разі необхідності вжиття заходів реагування складається розпорядчий документ (припис або розпорядження).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ДП "Херсонський морський торговельний порт" стало звернення громадянина ОСОБА_3 про те, що підприємство здійснює вантажно-розвантажувальні роботи мінеральних добрив та хімічних вантажів, металобрухту, зерна, які зберігаються на відкритій площадці і це призводить до масштабного забруднення атмосферного повітря та погіршення навколишнього природного середовища в цілому.

За результатом вказаного звернення посадовими особами Державної екологічної інспекції України здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання ДП "Херсонський морський торговельний порт" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за наслідками якого складено акт №2/3-2 та видано припис від 05.07.2018 р. № 2/3-2.

Відповідно до п. 2 вказаного припису відповідач на підставі ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.2001 р. № 1264-ХІІ, ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" від 23.05.2017 р. № 2059-VIII, "Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 р. № 269, зобов'язав ДП "Херсонський морський торговельний порт" надати Держекоінпекції робочу технологічну документацію, де визначені технології перевантаження вантажів з встановленими природоохоронними заходами; висновки державної екологічної експертизи на впровадження технологічних операцій з перевантаження та зберігання сульфату амонію та металобрухту.

Перевіряючи відповідність вказаної вимоги Держекоінпекції нормам матеріального та процесуального права, суд вказує про наступне.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, одержання безоплатно в установленому порядку необхідних для виконання покладених на нього завдань інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, фізичних осіб.( п. "д" ч. 1 цієї статті)

18.12.2017 року набрав чинності Закон України "Про оцінку впливу на довкілля", відповідно до ч. 3 ст. 17 якого висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

До набрання чинності Законом України "Про оцінку впливу на довкілля" питання щодо підстав, порядку та необхідності проведення державної екологічної експертизи були урегульовані Законом України "Про екологічну експертизу" від 09.02.1995 р. № 45/95-ВР, який на момент проведення позапланового заходу щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері природоохоронного середовища втратив чинність.

При цьому, питання щодо правомірності вимоги Державної екологічної інспекції до ДП "Херсонський морський торговельний порт" надати висновки державної екологічної експертизи щодо допустимості навантаження на довкілля під час здійснення технологічних операцій з перевантаження вантажів вже було предметом судового розгляду у межах адміністративної справи № 821/1846/14, за результатами розгляду якої Херсонським окружним адміністративним судом винесено постанову від 07.10.2014 р., яка набрала законної сили 24.12.2014 р.

У мотивувальній частині вказаної постанови судом зроблено висновок про те, що вимога Державної екологічної інспекції щодо необхідності надання висновків державної екологічної експертизи щодо допустимості навантаження на довкілля під час здійснення технологічних операцій з перевантаження вантажів є незаконною.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога п. 2 припису щодо зобов'язання ДП "Херсонський морський торговельний порт" надати Держекоінпекції висновки державної екологічної експертизи на впровадження технологічних операцій з перевантаження та зберігання сульфату амонію та металобрухту є протиправною, а тому припис в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо вимоги відповідача до ДП "Херсонський морський торговельний порт" надати робочу технологічну документацію, де визначені технології перевантаження вантажів з встановленими природоохоронними заходами, суд вказує про наступне.

Стаття 102 Водного кодексу України та п. 27 постанови Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 р. N 269 (Правила охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення) передбачають здійснення заходів щодо охорони внутрішніх морських вод та територіального моря від забруднення та засмічення.

ДП "Херсонський морський торговельний порт" (основна площадка) розташовано на правому березі річки Дніпро в 26 км від Дніпро-Бузького лиману та 96 км від Чорного моря, як це зазначено в Акті перевірки.

Межі акваторії, що надана Херсонському морському порту у користування, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2008р. № 1132 "Про надання акваторії у користування Державному підприємству "Херсонський морський торговельний порт", відповідно до якої акваторія порту в межах міста Херсон включає річки Дніпро, Вільховий Дніпро, Рвач, рукав р. Кошова.

Виробнича діяльність підприємством (технологічні операції з перевантаження вантажів) здійснюється безпосередньо на р. Дніпро у межах м. Херсон, а тому вона не підпадає під дію вищезазначених норм законодавства.

Разом з тим, виходячи з визначення внутрішніх морських вод, приведеного у Правилах охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, затверджених Постановою КМУ від 29.02.1996 року №269, води річки Дніпро в районі розташування ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" не відносяться до внутрішніх морських вод, а також акваторія річки Дніпро в районі м. Херсона, в т.ч. в районі розташування ПАТ "Херсонський суднобудівний завод", не відноситься до гирлової ділянки Дніпра.

Враховуючі вищенаведене та те, що виробнича діяльність підприємством (технологічні операції з перевантаження вантажів) здійснюється безпосередньо на р. Дніпро (у межах м. Херсон), а ні у внутрішніх морських водах і в водах територіального моря України, а ні у гирловій ділянці р. Дніпро, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на норми постанови Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 р. № 269, що регулює відносини при здійсненні виробничої діяльності у внутрішніх морських водах і територіальному морі України, а тому вимоги держекоінспекторів щодо необхідності надати робочу технологічну документацію, де визначені технології перевантаження вантажів з встановленими природоохоронними заходами є протиправними.

Щодо правомірності п. 1 припису, яким зобов'язано ДП "Херсонський морський торговельний порт" розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків, копію наказу про його затвердження надати до Державної екологічної інспекції України та Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, то суд вказує про наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону № 877-V1 орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:

- вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю);

- відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом;

- надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;

- застосовувати санкції до суб'єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Отже, посадові особи Державної екологічної інспекції мають право вимагати усунення недоліків у випадку виявлення порушень законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, та їх детального опису в акті плавного (позапланового) заходу державного нагляду.

Враховуючи, що єдиним порушенням природоохоронного законодавства ДП "Херсонський морський торговельний порт", яке відображено в акті № 2/3-2, є ненадання документів у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме робочу технологічну документацію, де визначені технології перевантаження вантажів з встановленими природоохоронними заходами; висновки державної екологічної експертизи на впровадження технологічних операцій з перевантаження та зберігання сульфату амонію та металобрухту, вимога про надання яких визнана судом протиправною, тому суд приходить до висновку щодо необґрунтованості пункту 1 припису щодо зобов'язання позивача розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків та надання копії відповідного наказу.

При цьому, суд звертає увагу, що при отриманні звернення громадянина України щодо забруднення атмосферного повітря або вод внаслідок виробничої діяльності будь-якого підприємства, посадові особи Державної екологічної інспекції України відповідно до ст. 8 Закону № 877-V1 мають право, серед іншого, відбирати зразки продукції, проводити експертизу тощо.

Проте, при проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання ДП "Херсонський морський торговельний порт" законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, посадові особи Державної екологічної інспекції України обмежилися виключно витребовуванням у об'єкта перевірки документів, надання яких законом не передбачено, і не вжили жодних інших заходів, передбачених законом, з метою дотримання мети нагляду (контролю) та виявлення порушень природоохоронного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, то суд вказує про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення № 6248 від 16.07.2018 р. позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в сумі 1 762,00 грн., який відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" (місцезнаходження 73000 м. Херсон, пр.-т Ушакова, буд. 4, ) до Державної екологічної інспекції України (місцезнаходження 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, 3, корпус 2, ) про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції України від 05.07.2018 р. № 2/3-2.

Стягнути з Державної екологічної інспекції України (місцезнаходження 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, 3, корпус 2, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" (місцезнаходження 73000 м. Херсон, пр.-т Ушакова, буд. 4, ) судовий збір в сумі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01 жовтня 2018 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 5.1.2