Справа № 2-а-264/10
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-264/10
провадження у справі -
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 квітня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої- судді: Савицької Л.Й.

при секретарі: Змієвської І.А.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоград-Волинський адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до старшого сержанта міліції Калінчука Віктора Олександровича інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир, ДПС УДАІ м. Житомир на постанову від З0.01.201 Ороку по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить скасувати постанову серії АМ № 058451 від 30.01.2010 року, винесену відповідачем, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 30.01.2010 інспектором ДПС ОДДЗ м. Житомира старшим сержантом міліції Калінчуком Віктором Олександровичем було винесено на його ім'я постанову № 058451 по справі про адміністративне правопорушення за нібито порушення ним Правил дорожнього руху. В постанові зазначено, що ОСОБА_2 30.01.2010 на 182 км автодороги Київ-Чоп керував автомобілем НОМЕР_1 при проведенні дорожніх робіт та рухався із швидкістю 90 км./год., чим перевищив встановлену швидкість руху на 40 км/год. В протоколі про адміністративне правопорушення серії АМ 058451 інспектором ДАІ зазначено, що він порушив вимоги п.12.9 (б)Правил дорожнього руху. Зазначену постанову винесено щодо нього співробітником ДАІ нібито за перевищення швидкості руху на 40 км/год. Постанова є необгрунтованою, незаконною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, суттєво порушує права та інтереси. Так у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові відсутні докази належності виміряної швидкості саме його автомобілю. В постанові та протоколі не міститься доказів, що швидкість 90 км/год. належить саме його автомобілю. У відповідності до Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. Таких документів співробітником ДАІ надано не було. Співробітник ДАІ, який склав адміністративний протокол, категорично відмовився вказати у ньому дані вказаних ним свідків, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Крім того, розгляд справи був проведений на місці, без підготовки та надання часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, - не тільки порушує права, передбачені ст.268 КпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. З КпАП. За таких умов, вважає, що його права при такому розгляді справи були грубо порушені.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, до суду надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в його задоволенні, надав свої письмові заперечення (а.с.15-17).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля Ланос, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 7).

30.01.2010року відповідачем відносно позивача ОСОБА_2 було складено протокол серії АЕ № 083915 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 30.01.2010 року о 9 год. 43 хв. керував автомобілем НОМЕР_2 на 182 км. автодороги Київ-Чоп при проведенні дорожніх робіт в зоні дії знаку 3.29 (50), рухався зі швидкістю 90 км./год, чим порушив вимоги п. 12.96 ПДР України. (а.с.З).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 058451 від 30.01.2010 року позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., порушення зафіксоване приладом «Беркут» (а.с. 4).

У відповідності до п. 12.9-6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, - забороняється перевищувати максимальну швидкість, де встановлено дорожній знак «Обмеження максимальної швидкості».

В ч. 1 ст. 122 КУпАП зазначено, що порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами. Оскаржувана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення і порушень цих принципів відповідачем не встановлено.

Частиною 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. Відповідно до п. 12.6 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (із змінами і доповненнями, внесеними наказом МВСУ № 242 від 02.06.2009 року) підставою для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення, є матеріали щодо адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Посилання позивача на те, що ним не було допущено перевищення швидкості, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до протоколу серії АМ № 083915 від 30.01.2010 року підтверджено факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, що зафіксовано за допомогою приладу вимірювання швидкості «Беркут», який згідно свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22- 2/0901991 від 04.02.2009 року, виданого Державним підприємством Всеукраїнський державний науково- виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів, чинного на момент фіксування порушень ПДР, є дистанційним вимірювачем швидкості № 0801167, що пройшов державну повірку, визнаний придатним і допущений до застосування, як робочий засіб вимірювальної техніки (а.с.іб). Окрім того, ця обставина підтверджується копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 58451 від 30.01.2010 року. Оскаржувана постанова була винесена з дотриманням вимог, передбачених ст. 283 КУпАП, і не викликає у суду щодо правдивості обставин, викладених в ній.

Крім того, судом не беруться до уваги посилання позивача на те, що він звертався до інспектора з вимогою про допит свідків, які знаходилися разом з ним в автомобілі, в чому йому було відмовлено. Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, позивач в своєму письмовому поясненні не просив допитати свідків, крім того позивачем не заявлялось клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату для підготовки до розгляду справи та для звернення за правовою допомогою.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що було, в повній мірі, доведено в судовому засіданні. Відтак, суд вважає, що дії старшого сержанта міліції Калінчука В. О. інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир, відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Стягнення накладено в межах, встановлених санкцією цієї статті.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 287- 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до старшого сержанта міліції Калінчука Віктора Олександровича інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир, ДПС УДАІ м. Житомир на постанову від 30.01.201 Ороку по справі про адміністративне правопорушення - відмовити за безпідставністю.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 058451 від 30.012010 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., - залишити без змін.

Постанова Новоград-Волинського міськрайонного суду набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча