Справа № 806/5314/14
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2018 року

Київ

справа №806/5314/14

касаційне провадження №К/9901/6506/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.

розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 (суддя Капинос О.В.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 (головуючий суддя - Євпак В.В., судді: Капустинський М.М., Шидловський В.Б.) у справі № 806/5314/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРУП» до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРУП» звернулося до суду з адміністративним позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, в якому заявило вимоги про:

визнання протиправним та скасування наказу Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 10.10.2014 №2316 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетрагруп» з питання фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Антарес», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Стронг групп» та ТОВ «Миколаїв-Петрол» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014, за результатами якої складено акт від 21.10.2014 № 6659/06-25-22-03/37320709;

визнання протиправними дій Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість в інформаційній базі даних «Податковий блок» щодо платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетрагруп» за липень 2014 року;

зобов'язання Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області відновити показники податкового кредиту у інформаційній базі даних «Податковий блок», які були відкориговані на підставі акту від 21.10.2014 №6659/06-25-22-03/37320709 «Про результати позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетрагруп» з питання фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Антарес», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Стронг групп» та ТОВ «Миколаїв-Петрол» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014» за липень 2014 року;

зобов'язання Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області відновити показники податкових зобов'язань з податку на додану вартість у інформаційній базі даних «Податковий блок», які були відкориговані на підставі акту від 21.10.2014 №6659/06-25-22-03/37320709 «Про результати позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетрагруп» з питання фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Антарес», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Стронг групп» та ТОВ «Миколаїв-Петрол» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014» за липень 2014 року;

визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 13.11.2014 № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 5970грн.

Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 12.02.2015 позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправними дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо проведення коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість за липень 2014 року в інформаційній базі «Податковий блок» платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетрагруп» на підставі акту перевірки від 21.10.2014 № 6659/06-25-22-03/37320709. Зобов'язав Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області відновити у базі «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України, інформаційної системи «Податковий блок» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту, що були відкориговані на підставі акту перевірки від 21.10.2014 № 6659/06-25-22-03/37320709. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 13.11.2014 №. У решті позовних вимог відмовив.

Житомирський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01.04.2015 за результатами перегляду постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 в частині задоволених позовних вимог залишив вказане судове рішення без змін. У частині відмови в задоволенні позову постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 в апеляційному порядку не переглядалася.

Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, пунктів 2.1, 4.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 № 236 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи судами попередніх інстанцій).

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та на підставі наказу від 10.10.2014 № 2316 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетрагруп» з питання фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Антарес», ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Стронг групп» та ТОВ «Миколаїв-Петрол» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014.

Підставою для здійснення цього контрольного заходу послугувало ненадання позивачем у повному обсязі інформації та її документального підтвердження щодо господарських взаємовідносин з вищезазначеними контрагентами на обов'язковий запит контролюючого органу від 02.09.2014 №28126/10/06-25-15-01.

За результатами такої перевірки складено акт від 21.10.2014 № 6659/06-25-22-03/37320709, згідно з висновками якого податковим органом встановлено вчинення позивачем порушень:

статей 185, 187 Податкового кодексу України, які полягали у завищенні податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 1132296,85грн. за операціями продажу нафтопродуктів (бензину) контрагентам ТОВ ВТФ «Авіас», ТОВ «ТПК Промснаб», ТОВ «Голд Сервіс Плюс», ТОВ «Прайм Бізнес ЛТД» та ТОВ «Страпоніс»;

пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200, пункту 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, які полягали у неправомірному включенні до складу податкового кредиту податку на додану вартість в загальній сумі 1137072,83грн. за операціями з придбання в липні 2014 року товарів та послуг у таких контрагентів: ФОП ОСОБА_1 (податок на додану вартість в сумі 2319,31грн.), ТОВ «Стронг Групп» (податок на додану вартість в сумі 1945,56грн.), ПІІ ТОВ «Миколаїв-Петрол» (податок на додану вартість в сумі 511,11грн.), ТОВ «Антарес» (податок на додану вартість в сумі 1132296,85грн.).

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.11.2014 № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 5970грн., в тому числі: 4476грн. основного платежу та 1194грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Фактичною підставою для прийняття вказаного акту індивідуальної дії слугували висновки податкового органу щодо відсутності права у позивача формувати податковий кредит за липень 2014 року за операціями з придбання товарів (нафтопродукти (бензин), канцелярські товари) та послуг з оренди у ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Стронг Групп» та ПІІ ТОВ «Миколаїв-Петрол», що мотивовано дефектністю первинних документів та/або відсутністю деяких з них, неподанням контрагентами податкової звітності з податку на додану вартість.

Відповідачем було відкориговано суми податкового зобов'язання та податкового кредиту на підставі акту перевірки від 21.10.2014 № 6659/06-25-22-03/37320709 щодо фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Антарес» в сумі 1132296,85грн., що підтверджується повідомленням Житомирської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 19.01.2015 № 178/10/06-25 та роздруківкою з інформаційної системи «Податковий блок», підсистеми «Аналітична система».

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковим контролем є система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно із статтею 71 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

За правилами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2 статті 74 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Судовими інстанціями з'ясовано, що відповідачем на підставі наказу від 10.10.2014 № 2316 проведено документальну невиїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРУП», за результатами якої складено акт від 21.10.2014 № 6659/06-25-22-03/37320709, на підставі якого відкориговано показники податкового кредиту та податкового зобов'язання щодо господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Антарес» в сумі податку на додану вартість 1132296,85грн. в інформаційній базі даних «Податковий блок».

Обставин щодо коригування показників податкового кредиту та податкового зобов'язання щодо господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Стронг Групп» та ПІІ ТОВ «Миколаїв-Петрол» не встановлено.

Вирішуючи питання про правомірність здійсненого контролюючим органом коригування, слід відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України враховувати правовий висновок Верховного Суду України, висловлений, зокрема, в постановах: від 15.12.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «УКРФРІТ» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії; від 02.12.2015 у справі за позовом Приватного підприємства «Сільськогосподарська компанія «Зорецвіт» до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії; від 04.11.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профтехноконструкція» до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, згідно з яким інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Тобто, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників органів доходів і зборів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до баз даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника.

За таких обставин дії контролюючого органу щодо внесення до баз даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків зі збирання доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі собою не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 у цій справі відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРУП» у частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування наказу Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 10.10.2014 №2316 щодо призначення невиїзної позапланової перевірки.

Відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 10.10.2014 №2316 в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили.

Дії відповідача щодо здійснення контрольного заходу з проведення невиїзної позапланової перевірки протиправними в установленому порядку не визнавались.

Враховуючи викладене, підстави для визнання протиправними дій податкового органу щодо коригування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту в інформаційній базі даних «Податковий блок» за результатами проведеної перевірки, а також для зобов'язання виключити внесену інформацію з бази даних, відсутні.

Надаючи оцінку висновкам судів попередніх інстанцій щодо позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 13.11.2014 № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 5970грн., суд касаційної інстанції керується таким.

Як зазначено вище, фактичною підставою для прийняття вказаного акту індивідуальної дії слугували викладені в акті перевірки висновки податкового органу щодо нереального характеру господарських відносин щодо придбання товарів та послуг у ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Стронг Групп» та ПІІ ТОВ «Миколаїв-Петрол».

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

З наведених законодавчих положень вбачається, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст операцій.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій з придбання позивачем товарів (нафтопродукти (бензин), канцелярські товари) та послуг з оренди у ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Стронг Групп» та ПІІ ТОВ «Миколаїв-Петрол», судові інстанції встановили, що вони є реальними та підтверджуються долученими позивачем до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій, а саме: договорами купівлі-продажу та оренди обладнання, податковими накладними, накладними, актами прийому-передачі обладнання, оборотно-сальдовими відомостями, актами здачі-прийняття робіт тощо.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Посилання відповідача на те, що контрагентом позивача ФОП ОСОБА_1 не було задекларовано податкові зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2014 року не впливають на правильність висновків судів попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов'язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Наведене правозастосування відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постановах від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, від 31.01.2011 у справі № 21-47а10, від 31.01.2011 у справі № 21-42а10, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, доводи судів першої та апеляційної інстанцій про необ'єктивність твердження контролюючого органу про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за операціями з ФОП ОСОБА_1, ТОВ «Стронг Групп» та ПІІ ТОВ «Миколаїв-Петрол» ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частин першої, третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували (тлумачили) норми матеріального права в частині вирішення справи в частині задоволення позову про визнання протиправним дій відповідача щодо коригування показників в інформаційній базі даних та про зобов'язання відновити попередні показники в такій базі, постановлені у справі рішення у вказаній частині підлягають скасуванню, з прийняттям нового - про відмову в позові.

Разом з тим, враховуючи те, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при вирішенні справи в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, суд касаційної інстанції вважає, що такі судові рішення в цій частині вирішення спору підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 у справі № 806/5314/14 скасувати в частині задоволення позову в частині вимог про визнання протиправними дій Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо проведення коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість за липень 2014 року в інформаційній системі «Податковий блок» платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетрагруп» на підставі акту перевірки від 21.10.2014 № 6659/06-25-22-03/37320709, а також про зобов'язання Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області відновити у базі «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України, інформаційної системи «Податковий блок» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту, що були відкориговані на підставі акту перевірки від 21.10.2014 № 6659/06-25-22-03/37320709.

Ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У іншій частині постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 у справі № 806/5314/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

І.А. Гончарова