Справа № 1640/2756/18
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2756/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2018 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, яка подана через відповідне відділення Укрпошти 02 липня 2018 року, до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Полтавській області від 18.05.2018 №825 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності", на підставі якого прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України;

- визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Полтавській області від 29.05.2018 №253 о/с "По особовому складу", яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

- поновлення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області;

- стягнення з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на безпідставність висновків відповідача про порушення ним службової дисципліни та відсутність правових підстав для винесення на підставі таких висновків відносно нього наказів від 18.05.2018 №825 про порушення службової дисципліни та притягнення його до дисциплінарної відповідальності та від 29.05.2018 №253 о/с про звільнення його зі служби в Національній поліції України у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Зазначає, що в результаті проведеної службової перевірки ОСОБА_1 не було притягнуто до відповідальності ні за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, ні до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Вказує, що звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби в Національній поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Наполягає на тому, що на момент застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції у нього були відсутні діючі стягнення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

06.09.2018 до суду відповідачем подано клопотання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Полтавській області від 18.05.2018 №825 у звязку з пропуском останнім строку звернення до суду (а.с. 29-30).

Поряд з цим, 06.09.2018 через канцелярію суду від ГУНП в Полтавській області надійшов відзив на позов (а.с. 36-48), у якому управління вказувало на відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки за результатами службового розслідування, проведеного за відомостями, викладеними у рапорті т.в.о. начальника Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій його підлеглих, встановлено порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилося у недотриманні пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги поліцейського. Відтак, при прийнятті рішень про накладення на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення його зі служби в поліції ГУНП в Полтавській області діяло виключно у межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, не допускаючи, при цьому, жодних порушень прав та законних інтересів ОСОБА_1

25.09.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Полтавській області від 18.05.2018 №825 (а.с. 153).

Ухвалою суду від 25.09.2018 заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду в адміністративній справі №1640/2756/18 задоволено; визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до ГУНП в Полтавській області в частині визнання протиправним та скасування наказу від 18.05.2018 №825 та поновлено такий строк; у задоволенні клопотання представника ГУНП в Полтавській області про залишення позовної заяви без розгляду в частині визнання протиправним та скасування наказу від 18.05.2018 №825 відмовлено.

Позивач та його представник у судовому засіданні 25.09.2018 позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.09.2018 проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що до 29.05.2018 ОСОБА_1 проходив службу у Національній поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області зі званням старшого сержанта поліції.

19.04.2018 до ГУНП в Полтавській області (вх. ВДЗ ГУНП від 19.04.2018 №3664) надійшов рапорт т.в.о. начальника Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4 від 18.04.2018 щодо можливих неправомірних дій його підлеглих інспектора СРПП №2 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та поліцейського СРПП №4 старшого сержанта поліції ОСОБА_5, повязаних із зупиненням ними під час патрулювання транспортного засобу під керуванням громадянина ОСОБА_6 та отриманням від вказаної особи неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 2000,00 грн за не притягнення останнього до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху (а.с. 95-96).

Наказом ГУНП в Полтавській області від 19.04.2018 №405 за вказаним рапортом призначено службове розслідування (а.с. 91).

На підставі зазначеного наказу комісія ГУНП у складі голови комісії - заступника начальника ГУНП майора поліції ОСОБА_7, членів комісії - начальника УКЗ ГУНП полковника поліції ОСОБА_8, заступника начальника УКЗ ГУНП - начальника ВІОС підполковника поліції ОСОБА_9, старшого інспектора з особливих доручень ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_10, інспектора ВОДГР УПД ГУНП капітана поліції ОСОБА_11, оперуповноваженого Полтавського управління ДВБ Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12, розглянула матеріали службового розслідування за відомостями, викладеними у рапорті т.в.о. начальника Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4, щодо можливих неправомірних дій його підлеглих ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Так, за висновками комісії підтвердити чи спростувати в межах службового розслідування відомості щодо написання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 18.04.2018 пояснень, в яких останні підтвердили вчинення ними неправомірних дій та отримання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, не виявляється можливим у звязку із наявністю суттєвих протиріч у твердженнях зацікавлених осіб. Реєстрація та фіксація 18.04.2018 відомостей про вимагання неправомірної вигоди з боку зазначених працівників від громадянина ОСОБА_6 належним чином їх керівництвом не забезпечена.

Разом з тим, на переконання комісії, сержанти поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_5 своїми діями, що полягали в недотриманні законодавства під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6, створили у громадян переконання, що в діяльності поліції укорінені корупційні засади, підриві іміджу ГУНП в Полтавській області унаслідок суспільного резонансу (поширення інформації про подію в мережі Інтернет, велика кількість переглядів та коментарів громадян негативного забарвлення щодо діяльності поліції), що викликаний їх діями, наданні взаємовиключних, а відповідно, неправдивих пояснень, порушили вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС №1179-2016, Присяги поліцейського.

Подібні випадки негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю, при тому, що рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Як наслідок, у пунктах 1, 2 висновку службового розслідування, затвердженого 18.05.2018 т.в.о. начальника ГУНП в Полтавській області підполковником поліції ОСОБА_13 (а.с. 68-90), комісія вважала:

- службове розслідування за відомостями, викладеними у рапорті т.в.о. начальника Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4, поданні Полтавського управління ДВБ НПУ щодо можливих неправомірних дій його підлеглих старшого сержанта поліції ОСОБА_5в. та старшого сержанта поліції ОСОБА_1 закінчити;

- за порушення службової дисципліни, що виявилося в недотриманні пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги поліцейського, інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

На підставі зазначених висновків службового розслідування, 18.05.2018 ГУНП в Полтавській області видано наказ №825, пунктом 1 якого наказано за порушення службової дисципліни, що виявилося в недотриманні пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги поліцейського, інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції (а.с. 51-54).

На виконання зазначеного наказу, 29.05.2018 за підписом начальника ГУНП в Полтавській області полковника поліції ОСОБА_14, видано наказ №253 о/с "По особовому складу", яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 29.05.2018 (а.с. 50).

ОСОБА_1, не погодившись з прийнятими відносно нього наказами ГУНП в Полтавській області від 18.05.2018 №825 та від 29.05.2018 №253 о/с, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Закон України "Про Національну поліцію" (далі - Закон) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

За приписами статті 18 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) поліцейський, зокрема, зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Частинами першою, другою статті 19 Закону визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На момент виникнення спірних правовідносин чинним є Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

За приписами статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про запобігання корупції", Закону України "Про Національну поліцію", з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов'язків поліцейський, зокрема, повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Стаття 64 Закону містить Присягу поліцейського наступного змісту: "Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки".

Порушення приписів вказаних норм відповідач повязує з недотриманням ОСОБА_1 законодавства під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6, створенні у зв'язку з вказаною подією у громадян переконання, що в діяльності поліції укорінені корупційні засади, підриві іміджу ГУНП в Полтавській області унаслідок суспільного резонансу.

Відповідно до частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту).

Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затверджена наказом МВС України 12.03.2013 №230 (надалі - Інструкція).

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктом 2.6 Інструкції визначено, що підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Пунктом 8.1 Інструкції визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Як слідує зі змісту висновку службового розслідування від 18.05.2018, з метою встановлення допущення порушення ОСОБА_1 службової дисципліни в ході розслідування зясовувалося питання щодо фактичного отримання останнім та його колегою по патрулюванню ОСОБА_5 18.04.2018 неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_6 у вигляді грошових коштів в сумі 2000,00 грн.

Суд зауважує, що згідно з висновком службового розслідування така подія, як отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів до ЖЄО Диканського ВП не реєструвалася; реєстрація та фіксація 18.04.2018 відомостей про вимагання неправомірної вигоди з боку зазначених осіб від громадянина ОСОБА_6 належним чином їх керівництвом не забезпечена.

У матеріалах службового розслідування судом не встановлено наявності будь-яких документальних доказів на підтвердження виявлення у ОСОБА_1 18.04.2018 грошових коштів у сумі 2000,00 грн, та, як наслідок, отримання останнім неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_6 у вигляді таких грошових коштів.

Згідно з пунктами 6, 10 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Крім того, статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Аналізуючи зазначене, уповноважена особа, приймаючи рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності, повинна враховувати тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

За висновками суду, отримання поліцейським на його вимогу неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів з громадян є діянням, яке має наслідком притягнення такого поліцейського до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, або до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідачем в ході судового розгляду справи надано не було.

Поряд з цим, згідно зі статтею 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Стаття 62 Конституції України визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

За змістом листа слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області від 25.09.2018 №66/6/4-3821 (а.с. 157), слідчим відділом проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №000162 від 02.05.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України. Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні громадянину України ОСОБА_1 повідомлення про підозру не оголошувалося.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності на час застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому суд врахував, що Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, - щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10.02.1995 в справі "ОСОБА_14 де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

З огляду на з'ясовані обставини справи та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що наказ ГУНП в Полтавській області від 18.05.2018 №825 в частині порушення ОСОБА_1 службової дисципліни і притягнення його до відповідальності у вигляді звільнення зі служби прийнятий з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення вини позивача у вчиненні саме дисциплінарного проступку.

Оскільки вказаний наказ реалізовано наказом ГУНП в Полтавській області від 29.05.2018 №253 о/с, за яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України "Про Національну поліцію", то цей наказ є протиправним, а отже, підлягає скасуванню, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, або кримінального злочину, пов'язаного з одержанням неправомірної вигоди, на момент застосування дисциплінарного стягнення не встановлена.

Згідно із частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було звільнено.

З урахуванням викладеного, у звязку із незаконним звільненням позивача, останній підлягає поновленню саме на тій посаді, з якої його звільнено, а саме: на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області.

У пункті 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зазначається, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Отже, день звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах із роботодавцем.

Таким чином, оскільки днем звільнення позивача є 29.05.2018, останнього слід поновити на посаді з наступного дня за днем звільнення, тобто з 30.05.2018.

Крім того, відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судом встановлено незаконність спірних наказів про звільнення позивача, отже, право позивача порушено з 30.05.2018. Таким чином, період вимушеного прогулу позивача обраховується з 30.05.2018 (дня поновлення на посаді) по 25.09.2018 (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999 №13 "Про практику застосування судоми законодавства про оплату праці", справляння і сплата податку з доходів громадян є обов'язком роботодавця та працівника.

Згідно з довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Полтавській області від 03.09.2018 №1121/115/29/01/2018, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 139,34 грн /а.с. 144/.

З урахуванням викладеного, стягненню з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.05.2018 по 25.09.2018 у розмірі 16581,46 грн з відповідним відрахуванням обовязкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначені висновки суду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих наказів, що є підставою для задоволення позову ОСОБА_1 повністю.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Франка, буд. 10-а, смт Опішня, Зіньківський район, Полтавська область, 38164, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18.05.2018 №825 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 29.05.2018 №253 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) 29.05.2018.

Поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області з 30.05.2018.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.05.2018 по 25.09.2018 у розмірі 16581,46 грн (шістнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят одна гривня сорок шість копійок) з відповідним відрахуванням обовязкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області та виплати середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за 1 місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01 жовтня 2018 року.

Суддя ОСОБА_15