Справа № 1240/2758/18
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 жовтня 2018 року СєвєродонецькСправа № 1240/2758/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., під час розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - представник) в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 27 березня 2017 року щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_2 з 01 квітня 2017 року;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області поновити ОСОБА_2 нарахування та виплату пенсії за віком з 01 квітня 2017 року та виплатити виниклу заборгованість.

Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року серед іншого відкрито провадження у справі; визначено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02 жовтня 2018 року від відповідача через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним № 24561/2018 надійшов відзив на позовну заяву від 28 вересня 2018 року № 15984/07-19 (арк. спр 30-32), в якому відповідачем заявлені клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та витребування від Державної прикордонної служби інформації про перебування позивача на території, підконтрольній України, на момент підписання довіреності про представництво інтересів - 10 вересня 2018 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що за інформацією відповідача, позивач з квітня 2017 року не перебуває на території, підконтрольній України. Позов до суду датований 11 вересня 2018 року, довіреність про представництво - 10 вересня 2018 року. Вказані обставини дають підстави вважати, що позивач не міг самостійно звернутися до суду або уповноважити свого представника. З метою недопущення безпідставної виплати пенсії відповідач просить розглянути справу за правилами загального позовного провадження та витребувати від уповноваженого органу відповідну інформацію.

Щодо клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина друга статті 12 КАС України).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина третя статті 12 КАС України).

Частиною четвертою статті 12 КАС України визначено вичерпний перелік справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження.

Перелік справ незначної складності для цілей КАС України визначено в частині шостій статті 12 КАС України, зокрема, згідно з пунктом 3 цієї частини для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до частин першої та другої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності; за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частина четверта статті 257 КАС України закріплює аналогічні визначеним частиною четвертою статті 12 КАС України положення.

Дана справа не віднесена до справ, які мають бути розглянуті виключно за правилами загального позовного провадження.

Можливість подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визначена частиною четвертою статті 260 КАС України.

Разом з тим, відповідно до частини сьомої статті 260 КАС України частина друга - шоста цієї статті не застосовується до справ, визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Більш того, згідно з пунктом 1 частини шостої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Системним аналізом вищевикладених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач - суб'єкт владних повноважень не має правових підстав для звернення до суду із клопотанням про розгляд справи, віднесеної до категорії справ, які розглядаються судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Що стосується клопотання відповідача про витребування доказів, суд зазначає таке.

Частиною четвертою статті 9 КАС України визначено обов'язок суду вжити визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частинами першою, третьою та четвертою статті 79 КАС України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Частиною першою статті 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини другої статті 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

З вищевикладеного слідує, що відповідач як суб'єкт владних повноважень зобов'язаний самостійно надати до суду разом із відзивом на позов всі докази, якими підтверджено правомірність прийнятого ним рішення, вчинення дій, допущення бездіяльності.

У виключних випадках, обґрунтувавши неможливість самостійного надання доказів, зазначивши, яких заходів вжито суб'єктом владних повноважень для отримання таких доказів, разом із відзивом на позов відповідач може подати заяву про витребування доказів судом.

Всупереч вищевикладеним вимогам КАС України відповідачем у клопотанні не зазначено: які саме обставини підтверджує доказ, про витребування якого просить відповідач; відомості, чи існував такий доказ під час прийняття відповідачем рішення, вчинення дій чи допущенні бездіяльності, які є предметом оскарження у даній справі; чи був такий доказ покладений в основу оскаржуваного рішення; яких заходів вжив відповідач для отримання такого доказу самостійно з метою виконання свого обов'язку щодо надання такого доказу суду; обставини, що перешкоджали відповідачу подати клопотання про витребування доказів із дотриманням встановленого КАС України строку.

З огляду на недотримання відповідачем вищевказаних вимог КАС України, суд вважає клопотання відповідача про витребування доказів необґрунтованим та таким, яке слід залишити без задоволення.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на положення статті 45 КАС України, якими, зокрема, передбачено таке:

- учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 45 КАС України);

- з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої статті 45 КАС України);

- якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 45 КАС України);

- суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 45 КАС України).

Пунктом 2 частини першої статті 149 КАС України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Керуючись статтями 9, 49, 77, 79, 80, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецку Луганської області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.І. Чернявська