Справа № 804/4604/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року Справа № 804/4604/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача: представників відповідача: ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень обумовлено висновками відповідача про нереальність господарських операцій ПАТ «НЗФ» із контрагентом постачальником ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ». Такі висновки позивач вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентом у періоді, що перевірявся є реальними, підтверджуються первинними документами, а на момент правовідносин ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» мало необхідний обсяг правосуб'єктності та було зареєстровано як платник податку на додану вартість. Усі витрати, які задекларовані ПАТ «НЗФ», підтверджуються відповідними первинними документами, як це передбачено вимогами Податкового кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року відкрито провадження у адміністративній справі №804/4604/18 та призначено її до розгляду на о 14:00 год. 12.07.2018.
В судовому засіданні 12.07.2018 відкладено розгляд справи на 04.09.2018 на 14:30 год..
Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та вказав, що під час перевірки встановлено, що ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» не має коксохімічного виробництва та відповідно не є виробником дрібняку коксового.
Згідно з Договорами на постачання дрібняка коксового, укладених ПАТ «НЗФ» із ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ», якість товару повинна відповідати якості, зазначеній у специфікації і підтверджуватися сертифікатом якості від виробника, однак ПАТ «НЗФ» до перевірки сертифікати якості дрібняка коксового від виробника ТОВ «Краматорский феросплавний завод» не надані.
За аналізом ЄРПН у січні-квітні 2017 року ТОВ «Краматорский феросплавний завод» надавало послуги по зважуванню 314 вагонів ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» (підтверджено зареєстрованими ПН у кількості 13 штук), постачання дрібняка коксового в цей період не декларувалось.
Зазначені у сукупності обставини вказують на неможливість ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» фактично здійснювати постачання товарів в адресу позивача, відтак об'єкти оподаткування у вказаних взаємовідносинах відсутні, що призвело до неправомірного формування позивачем податкового кредиту за січень квітень 2017 року у розмірі 1899726,22 грн. та заниження податку на прибуток у перевіреному періоді на 2051704 грн..
06.08.2018 позивачем подано відповідь на відзив, в якій він вказав, що господарські операції між ПАТ «НЗФ» та ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» мали реальний характер, були оформлені належним чином складеними первинними документами, які надавалися до перевірки, про що вказано в Додатку № 5 до акту. ПАТ «НЗФ» фактично отримало товар та сплатило в ціні поставленого товару ПДВ, що надало право підприємству на відображення податкового кредиту з цього податку в своєму податковому обліку.
Також позивач вказав, що інформація, отримана від ДТП у м. Краматорську ГУ ДФС в Донецькій області, на яку посилається відповідач, базується на «аналізі можливості здійснення господарських операцій», який проведено без отримання пояснень та документів від ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ», що свідчить про необґрунтований та непідтверджений характер такої інформації.
Інформація отримана від ГУ ДФС у Харківській області від 09.11.2017 базується не на перевірці фактичного здійснення господарських операцій в окремих звітних періодах, а на аналізі можливості їх здійснення та аналізі інформації із баз даних ДФС України, яка нібито свідчить по нереальність господарських операцій внаслідок відсутності реального ланцюгу походження товару. Така інформація не базується на перевірці первинних документів платника податків, є результатом припущень та не може братися до уваги.
В акті перевірки від 05.03.2018 №27/28-10-46-09/00186520 зазначено про те, що до перевірки ПАТ «НЗФ» сертифікати якості дрібняка коксового від виробника ТОВ «Краматорський феросплавний завод» не надані, однак сертифікати якості не є первинними документами, які є підставою для ведення бухгалтерського та податкового обліку, тому їх наявність чи відсутність жодним чином не підтверджує висновки про порушення платником податків податкового законодавства. Як було вказано вище постачальник надав на адресу ПАТ «НЗФ» посвідчення якості коксохімічної продукції на поставлений товар, крім того у ПАТ «НЗФ» відсутні претензії до постачальника відносно якості поставленого товару.
В акті перевірки вказується, що за аналізом баз даних ДФС України, ЄРПН у січні-квітні 2017 року ТОВ «Краматорський феросплавний завод» надає послуги по зважуванню вагонів ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ», продаж дрібняка коксового не встановлено. Застосування вказаного методу аналізу баз даних ДФС України та ЄРПН не є належним підтвердженням того, що дрібняк коксовий КМ-3 не продавався та не постачався ТОВ «Краматорський феросплавний завод» в інших періодах, оскільки такий аналіз не враховує застосування «касового» методу податкового обліку зазначених господарських операцій.
З урахуванням вищевикладених обставин, позивач вважає, що ним не було допущено порушення вимог податкового законодавства при веденні бухгалтерського та податкового обліку господарських операцій з ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ».
В періоді, що був предметом перевірки ПАТ «НЗФ» отримало товар (коксовий дрібняк) на підставі договорів поставки, укладених із ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ», тобто чинними документами, якими було оформлено правочини, підтверджується отримання товарів від конкретного субєкту господарювання на підставі договору поставки. Вартість товар була оплачена в повному обсязі, що підтверджується платіжними документами, які надавались до перевірки.
Таким чином, товари отримані ПАТ «НЗФ» від ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» не відносяться до безоплатно отриманих товарів, а тому ПАТ «НЗФ» не допускало порушення вимог п.134.1.1 ст.134 ПК України та не занижувало дохід за 2016 рік на загальну суму 6977872 грн. та у першому півріччі 2017 року на суму 4628805 грн..
В акті перевірки зафіксовані факти, які в сукупності вказують на неправомірність документального оформлення ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» операцій з постачання дрібняка коксового на адресу ПАТ «НЗФ» з метою введення в обіг (легалізації) товару, законне джерело походження якого не встановлено та реальність операцій по придбанню дрібняка коксового у ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» не може бути підтверджено.
Представником позивача до суду подано клопотання про заміну позивача по справі з Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на правонаступника Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» у звязку із тим, що рішенням Загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» від 03.08.2018 змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» та змінено тип товариства.
В судовому засіданні 04.09.2018 судом допущено заміну позивача та змінено Публічне акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» на правонаступника Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів».
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти адміністративного позову, просили відмовити в його задоволенні повністю.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» (ідентифікаційний код 00186520), зареєстровано розпорядженням виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області 05.03.1994. На податковий облік органами державної податкової служби взято 05.03.1994 за №721, перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби, в тому числі і як платник податку на додану вартість на підставі свідоцтва від 02.11.2006 №3651559.
Основним видом діяльності позивача є: виробництво чавуну, сталі та феросплавів (Код КВЕД 24.10).
Судом встановлено, що посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «НЗФ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами «Укрмашіндустрія» (і.к. 31343060) за грудень 2016 року, ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» (і.к. 40123224) за січень квітень 2017 року в частині податку на прибуток за 2016 рік, півріччя 2017 року, результати якої оформлені актом від 05.03.2018 №27/28-10-46-09/00186520.
Згідно з висновками означеного акта, перевіркою встановлено порушення:
- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України з врахуванням пп.14.1.13 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44 цього Кодексу та абзацу другого, ст.1, частини другої статті 3, статті 4, частини першої, другої, третьої, п'ятої ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2, пп.2.1, 2.2, 2.4, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 24.05.95 № 88, абзац другий розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 №291, п.3.10 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом Мінфіну від 28.03.2013 №433, а саме ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» не відображено в складі доходів вартість безоплатно отриманих товарно-матеріальних цінностей невідомого походження, операції по придбанню яких не підтверджені первинними документами, у звязку із чим занижено податок на прибуток за І квартал (півріччя) 2017 року у сумі 2 089 202 грн..
На підставі акта від 05.03.2018 №27/28-10-46-09/00186520 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби були винесені наступні податкові повідомлення - рішення:
- від 26.03.2018 № НОМЕР_1, яким підприємству було встановлено суму завищення від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до суми податкового кредиту наступного звітного періоду усього у сумі 1934446 грн.;
- від 26.03.2018 № НОМЕР_2, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем на суму - 2 089 202 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1044601 грн.
Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями рішеннями ПАТ «НЗФ» оскаржило їх в адміністративному порядку до ДФС України.
- № НОМЕР_3 (форми «В4»), яким Публічному акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів» було встановлено суму завищення від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до суми податкового кредиту наступного звітного періоду усього у сумі 1899726 грн.;
- № НОМЕР_4 (форми «Р»), яким Публічному акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів» було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 3077556 грн. за основним платежем на суму - 2051704 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1025 852 грн..
В обґрунтування своєї позиції щодо відсутності права на формування позивачем податкового кредиту та безпідставного не включення до отриманих доходів вартості безоплатно отриманих товарів, придбання яких задекларовано від ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ», податковий орган вказує на те, що операції із ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» не мали реального характеру, у звязку з тим, що постачальник не є виробником поставленого позивачу товару: дрібняку коксового.
Згідно наданим до перевірки посвідченнями якості коксохімічної продукції ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» не є виробником продукції, виробником зазначений ТОВ «Краматорский феросплавний завод».
ПАТ «НЗФ» до перевірки сертифікати якості дрібняка коксового від виробника ТОВ «Краматорский феросплавний завод» не надані.
За аналізом ЄРПН у січні-квітні 2017 року ТОВ «Краматорский феросплавний завод» надавав послуги ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» по зважуванню вагонів, постачання дрібняка коксового в цей період не встановлено.
Виходячи з наведеного, постачання ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» дрібняка коксового виробництва ТОВ «Краматорский феросплавний завод» простежується за ланцюгом: ТОВ «Краматорский феросплавний завод» - ТОВ «УКРПРОМ АЛЬЯНС» - ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» - ПАТ «НЗФ» у кількості тільки 345,5 т., що не відповідає заявленому згідно з первинними документами ПАТ «НЗФ» обсягу постачання у кількості 3109 т.
Окрім того, в залізничних накладних відправником коксової продукції вказано ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ», станція відправлення Донецької залізниці ст. Краматорськ, у податкового органу відсутня інформація про наявність власних/орендованих обєктів нерухомості у містах відвантаження вугілля на території Донецької області.
До того ж від ДПІ у м.Краматорську ГУ ДФС в Донецькій області отримано інформацію від 03.05.2016 №32/05-15-14-02-40123224, згідно якої у ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» відсутній кваліфікований персонал, підприємство відсутнє за місцем знаходження, відсутнє документальне підтвердження фінансово господарської діяльності за січень 2017 року, відсутні основні засоби.
Таким чином, аналіз баз даних свідчить про відсутність у ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків за січень 2017 року.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між ПАТ «НЗФ» з ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» і реальність зміни майнового стану першого.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника
У досліджуваному періоді ПАТ «НЗФ» з ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» були укладені договори постачання: від 26.08.2016 №1603891, від 14.04.2016 №1601892 та від 29.12.2016 №1700080.
ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» виписало та передало позивачу податкові накладні на окремі партії товару, які містяться в матеріалах справи (а.с. 29- 57 т.2).
Відпуск товару проведено на підставі видаткових накладних. Приймання-передача товару проведена на підставі актів приймання-передачі товару.
На підставі виставлених постачальником рахунків на оплату ПАТ «НЗФ» провело розрахунок за товар в безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» грошових коштів в загальній сумі 11398357,37 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 134 а.с. 147 т. 2).
Перевезення товару здійснювалося залізничним транспортом до станції Нікополь, Придніпровської залізниці, що підтверджується залізничними накладними.
Якість продукції підтверджена посвідченнями якості коксохімічної продукції.
Позивачем оприбутковано отриманий від ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» товар за прибутковими ордерами.
Перераховані вище документи містяться в матеріалах справи (а.с. 198 250 т.1, а.с. 1- 26 т.2).
На підставі отриманих від ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» податкових накладних ПАТ «НЗФ» віднесло до складу податкового кредиту з ПДВ у січні 2017 року суму 683908,88 грн., у лютому 2017 року суму 538448,68 грн., у квітні 2017 року суму 341939,77 грн. та у травні 2017 року 335 428,89 грн..
Суд зазначає, що посилання податкового органу на відсутність документів, що підтверджують транспортування товару від постачальників позивачу через неналежне оформлення товарно-транспортних накладних, в даному випадку не може слугувати підставою для визначення господарських операцій нереальними, оскільки сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні показників податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі платника у зв'язку з його господарською діяльністю.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2018 року у справі №818/418/17(касаційне провадження №К/9901/5097/17) №ЄДРСР 72791313.
Ненадання такого документу як товарно-транспортна накладна, не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов'язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару. Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №813/1497/17 (касаційне провадження №К/9901/3819/17 (№ЄДРСР 72343803).
Також у наведений постанові Верховний Суд зазначив, що посилання на інформацію баз даних податкового органу щодо відсутності у контрагентів позивача можливості виконувати роботи (надавати послуги) не заслуговують на увагу, оскільки внесені відомості баз даних податкового органу є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, а висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків.
Як вказав Європейський суд з прав людини в рішення по справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02) у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього субєкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (п. 38).
Таким чином суд відхиляє посилання відповідача на відсутність у ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» основних засобів, трудових ресурсів, виробничого обладнання, що встановлена на підставі аналізу баз даних податкового органу.
Разом з тим, позивачем надана довідка Головного управління ДФС у Харківській області про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» (п.н. 40123224) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при визначенні сум податкових зобовязань по взаємовідносинам з ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» (п.н. 00186520) за період січень березень 2017 року, а також придбання товарів від 26.06.2018 №2618/20-40-14-09-09/40123224, згідно її висновків перевіркою ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» (п.н. 40123224) встановлено достовірність відображення в податковому обліку результатів господарських відносин та розрахунків із ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» (п.н. 00186520) за період січень березень 2017 року. Що в свою чергу спростовує позицію відповідача про відсутність у ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» фактичної можливості здійснити протягом січня березня 2017 року в адресу позивача постачання дрібняка коксового.
Суд також критично оцінює і доводи податкового органу про нереальність господарської операції з огляду на відсутність документів на підтвердження якості поставленого ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ», виписаних зазначеним підприємством, з огляду на те, що відсутність сертифікатів якості не є підставою для визнання операцій з постачання товару нереальними, оскільки такі сертифікати не є первинними документами у розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зазначена правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.08.2018 у справі №804/76/15 (касаційне провадження №К/9901/7293/18 №ЄДРСР 76003451).
Судом встановлено, що ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» згідно з відомостями Інформаційного ресурсу (www.usr.minjust.gov.ua) на момент господарських взаємовідносин з позивачем було зареєстроване як юридична особа та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин з позивачем було зареєстроване як платник ПДВ, а отже мало спеціальну правосубєктність для вчинення задекларованих із ПАТ «НЗФ» операцій.
Доказів того, що на момент укладення угод та вчинення господарських операцій контрагент позивача не був зареєстрований як юридична особа та як платники податку на додану вартість, відповідачем не надано.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено у п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних поставок, судом досліджено долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
З урахуванням вищевикладеного та досліджених під час розгляду справи первинних документів, судом встановлений рух активів від ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» до ПАТ «НЗФ», таким чином, віднесення позивачем до складу податкового кредиту у періоді, що перевірявся, суми у розмірі 1899726,22 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» відповідає вимогам норм чинного податкового законодавства, а використання позивачем придбаного товару у власній господарській діяльності відповідає характеру його господарської діяльності.
З наведених підстав оскаржуване податкове повідомлення рішення від 08.06.2018 № НОМЕР_3 (форми «В4») є протиправним та підлягає скасуванню.
Надаючи оцінку правомірності прийняття податкового повідомлення рішення від 08.06.2018 № НОМЕР_4 (форми «Р»), суд встановив, що підставою для його складання, став висновок контролюючого органу про заниження позивачем податку на прибуток за І квартал 2017 року на суму 2051704 грн., внаслідок не відображення у бухгалтерському обліку безоплатно отриманих товарів невідомого походження, операції по придбанню яких у ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» не підтверджені в ході перевірки, що призвело до заниження доходу ПАТ «НЗФ» за півріччя 2017 року на суму 4628805 грн.
Відповідно до п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об'єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Згідно п. 135.1. ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до п.44.2 ст.42 ПК України, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Пунктом 2 статті 3 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996) передбачено, що податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ст.4 Закону №996 бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципі відповідності доходів і витрат.
За визначенням, наведеним у підпункті «а» підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, безоплатно надані товари - це товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів.
Таким чином, умовою для віднесення товарів до безоплатно отриманих платником є передача таких товарів, яка не передбачає грошову або іншу компенсацію.
Статтею 717 Цивільного Кодексу України встановлено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування
Враховуючи те, що факт здійснення господарських операцій позивача із ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ», підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів та з урахуванням встановленого під час розгляду справи руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивача із вказаним підприємством, суд зазначає, що висновки податкового органу про безоплатне отримання товарно-матеріальних цінностей невідомого походження у перевіреному періоді є хибними, так як постачання дрібняка коксового саме ТОВ «КРАМПРОМ ПОСТАЧАННЯ» підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Отже безпідставними є і доводи відповідача про протиправне не відображення позивачем у складі доходів вартості безоплатно отриманих товарів невідомого походження,операції по придбанню яких не підтверджені первинними документами та заниження податку на прибуток за І півріччя 2017 року у сумі 2089202 грн.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності до ч.1, ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 194, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 08.06.2018 року № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 вересня 2018 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 20 вересня 2018 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1