Справа № 818/2351/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2018 р. Справа № 818/2351/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1Ю.) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області) про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії у відповідності з вимогами ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з основного її розміру 80 % грошового забезпечення при вислузі 30 років, обрахованої відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, починаючи з 01.01.2016 року, з урахуванням виплачених сум.
Свої вимоги мотивував тим, що відповідач протиправно, всупереч п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону від 11.11.2011, листом від 14.05.2018 повідомив про зменшення розміру відсотку пенсії від розміру грошового забезпечення. Так, зокрема, з 01.01.2016 відповідачем проведено перерахунок пенсії та визначено її у розмірі 70% грошового забезпечення, хоча при призначенні пенсії з 31.12.2011 позивачу була призначена пенсія у розмірі 80% грошового забезпечення. Зазначає, що відповідач протиправно застосував при перерахунку вищевказану норму у редакції Закону з 01.05.2014, оскільки в даній редакції ця норма Закону не діяла на момент настання права на пенсійне забезпечення та зворотної дії в часі не має на підставі ст.58 Конституції України.
Ухвалою від 22.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем до суду було надано відзив на позовну заяву (а.с.18-19), відповідно до якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
По-перше, відповідач, з посиланням на ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, стверджує, що позивачем пропущено строк на звернення з позовом до суду.
По-друге, зазначив, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачу проведений перерахунок пенсії. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами, внесеними Законом України від 27.03.2014 №1166, які діють з 01.05.2014), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зазначені положення стосуються розміру пенсії за вислугу років як при її призначенні, так і при проведенні перерахунку. Зазначив, що на момент здійснення такого перерахунку, відповідно до ст.58 Конституції України, управління зобовязано керуватися нормою статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинною на момент здійснення такого перерахунку.
Ухвалою суду від 17.09.2018 було призначено судове засідання та витребувано додаткові докази у відповідача.
В судове засідання, сторони, повідомлені належним чином про час і місце розгляді справи (а.с.24,25), не зявились. На виконання ухвали суду відповідачем надано витребувані докази. Позивач надав заяву, в якій справу просив розглядати у його відсутності (а.с.28).
З урахуванням вказаного та згідно ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважав можливим розглядати справу у відсутності позивача та представника відповідача.
Відповідно до вимог ч.13 ст.10 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що з 30.12.2011 ОСОБА_1 був звільнений у відставку згідно наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 28.12.2011 №255 о/с (а.с.9) та з 31.12.2011 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII. При цьому, розмір пенсії позивачу на момент її призначення (2011рік) складав 80 відсотків суми грошового забезпечення, виходячи з вислуги років - 30 років, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.8), копією протоколу за пенсійною справою від 31.12.2011 (а.с.11).
05.04.2018 відповідач на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі постанова КМУ №103) здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 з врахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії з 01.01.2016 від 05.04.2018 та розрахунком від 05.04.2018 (а.с.27).
Позивач 07.05.2018 звернувся до відповідача із запитом від 24.04.2018 про отримання інформації щодо розміру його пенсії з урахуванням складових пенсійної виплати, які були до перерахунку та після перерахунку, відповідно до постанови КМУ №103 (а.с.12).
ГУ ПФУ в Сумській області листом від 14.05.2018 №4673/08-35 надіслав позивачу повідомлення про розмір пенсії від 14.05.2018 з урахуванням її складових після проведення перерахунку пенсії згідно з постановою КМУ №103 (а.с.13,14).
Так, з повідомлення про розмір пенсії від 14.05.2018 вбачається, що позивачу на виконання постанови КМУ №103 проведено перерахунок пенсії з врахуванням основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких цифри «80» замінено цифрами «70».
Згідно ч.3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Як вбачаться з матеріалів справи (а.с.26,27), а також відзиву на позовну заяву, здійснюючи перерахунок пенсії з 01.01.2016, на виконання постанови КМУ №103, та виходячи з 70% суми грошового забезпечення, ГУ ПФУ в Сумській області, керувалось нормами, чинними на час здійснення такого перерахунку, які визначають, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Разом з тим, призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Таким чином, враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, дії відповідача щодо здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії, виходячи з 70% суми грошового забезпечення замість 80%, не відповідає ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо строку звернення до суду, який на думку представника ГУПФУ в Сумській області порушено позивачем, суд зазначає наступне.
Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість, спеціальним законом, яким врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, згідно ч.3 ст. 51 якого перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком в силу вимог ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Крім того, як встановлено судом, про перерахунок пенсії, виходячи з 70% суми грошового забезпечення, позивач дізнався з листом відповідача від 14.05.2018, з позовом позивач звернувся 18.06.2018, а тому, шестимісячний строк на звернення з позовом до суду, встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений не був.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 704,80грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції від 18.06.2018 №310 (а.с.3).
Що стосується заявленого клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд не вбачає підстав для його задоволенню, оскільки за нормами ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, це є право, а не обовязок суду, крім іншого, позивачем не наведено аргументів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання судового рішення та необхідність у зв'язку з цим застосування положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1, виходячи з основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення при вислузі 30 років, обрахованої відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII в редакції закону, яка діяла на момент призначення пенсії, починаючи з 01.01.2016, з урахуванням виплачених сум.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02.10.2018.

Суддя І.Г. Шевченко