Справа № 826/8515/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 вересня 2018 року № 826/8515/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Качур І.А., Келеберди В.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод»

до Кабінету Міністрів України

треті особи ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»,

Фонд державного майна України

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (надалі - Відповідач), третя особа - ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», в якому просить визнати бездіяльність Кабінету Міністрів України, яка полягає у не вчинені дій на виконання розпорядження КМУ №1018-р від 28.12.2016 року «Про погодження реструктуризації боргу публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» перед публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» протиправною; зобов'язати Кабінет Міністрів України вчинити дії як акціонера Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» щодо розгляду питання виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року №1018-р «Про погодження реструктуризації боргу публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» перед публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» згідно вимог Закону України «Про акціонерні товариства»; зобов'язати Кабінет Міністрів України вчинити дії стосовно виконання умов реалізації погодження реструктуризації боргу ПАТ «Одеський припортовий завод» перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» згідно розпорядження КМУ №1018-р від 28.12.2016 року «Про погодження реструктуризації боргу публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» перед публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 10.07.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 23.08.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 23.08.2017 р. розгляд справи відкладено до 20.09.2017 р. у зв'язку з перебуванням члена колегії у відпустці.

В судовому засіданні 20.09.2017 р. залучено до участі в якості третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору - Фонд державного майна України та відкладено розгляд справи 24.01.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем не було вчинено дій для скликання позачергових загальних зборів з питань виконання розпорядження від 28.12.2016 року №1018-р, що призвело до відсутності рішення загальних зборів ПАТ «НАК «Нафтогаз України» щодо погодження реструктуризації боргу Позивача перед третьою особою.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що прийнявши розпорядження від 28.12.2016 року №1018-р, КМ України здійснив своє волевиявлення та роз'яснило конкретне індивідуальне питання, що виникло у сфері державного управління, визначив адресата, тому потреба у вчиненні додаткових дій на виконання вказаного розпорядження відсутня. Також вказано, що розпорядження є обов'язковим для виконання третьою особою та не потребувало додатковим роз'яснень стосовного його виконання та не мало б містити додаткових норм, які б зобов'язували ПАТ «Одеський припортовий завод» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на вчинення дій щодо реструктуризації заборгованості.

Представник третьої особи також заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що КМУ в разі скликання загальних зборів було б порушено ряд норм матеріального права та вказані дії не відповідають ч.4 ст.11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», ст.49 Закону України «Про акціонерні товариства» та п.58-59 статуту Нафтогаз. Також зазначено, що вирішення питань про реструктуризацію боргу ОПЗ перед Нафтогазом не належить до компетенції Кабміну.

Враховуючи неприбуття представника третьої особи Фонд державного майна України 15.11.2017 року судом прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України (в редакції станом на листопад 2017 р.).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши думку позивача та представника відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В С Т А Н О В И В:

Між ПАТ «Одеський припортовий завод» (Споживач), з однієї сторони, та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (Постачальник), з іншої сторони, укладено договори від 28.07.2016 року №193/16/ОПЗ-ПР та від 04.10.2016 року №224/16-ПР-15 на постачання природного газу.

За вищезазначеними договорами у Позивача утворилась заборгованість станом на 31.07.2017 року перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у розмірі ,90 грн.

Кабінетом Міністрів України 28.12.2016 року було видано розпорядження №1018-р «Про погодження реструктуризації боргу ПАТ «Одеський припортовий завод» перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України», відповідно до якого Відповідач погоджується з пропозицією Фонду державного майна України щодо реструктуризації боргу ПАТ «Одеський припортовий завод» перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за постачання природного газу починаючи з 01.04.2017 року рівними частинами строком на два роки та без нарахування відсотків.

Листом від 17.02.2017 року №10-17-3140 Фонд державного майна України, який є власником пакета акцій ПАТ «Одеський припортовий завод» у розмірі 99,5667%, звернувся до Кабінету Міністрів України з проханням щодо сприяння підписанню договору про реструктуризацію заборгованості, що виникла у ПАТ «Одеський припортовий завод» перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Секретаріатом Кабінету Міністрів України від 20.02.2017 року №6549/2/1-17 на адресу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було надіслано лист Фонду державного майна України від 17.02.2017 року №10-17-3140 для забезпечення виконання розпорядження у повному обсязі.

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» листом від 16.02.2017 року №26-11657/1.В-17 повідомило про відмову від укладання договору про реструктуризацію заборгованості, у зв'язку з тим, що розпорядження не містить норм, які б зобов'язували ПАТ «НАК «Нафтогаз України» укладати договір про реструктуризацію заборгованості Позивача.

Внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків ПАТ «Одеський припортовий завод» з оплати фактично поставленого газу третьою особою ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було подано позовні заяви до суду про стягнення вказаної заборгованості (судові справи №916/187/17 та №916/188/17).

Позивач вважає бездіяльність Відповідача такою, що порушує права Позивача, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ст. ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Зазначені положення Конституції України кореспондують зі ст.1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», ст.1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», відповідно до яких систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади. Система центральних органів виконавчої влади є складовою системи органів виконавчої влади, вищим органом якої є Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.21 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина. Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади відповідальні перед Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні йому.

Стаття 117 Конституції України, ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» регламентує повноваження Кабінету Міністрів України, який в межах свої своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Колегія суддів зазначає, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка виражається у формі вчинення дії, яку він зобов'язаний був і міг вчинити, що за наслідком може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

В свою чергу, ст. 97 Цивільного кодексу України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 98 Цивільного кодексу України Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

У відповідності до п. 8 Статуту ПАТ «НАК «Нафтогаз України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 року №1044 «Питання ПАТ «НАК «Нафтогаз України» компанія у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції і законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також цим статутом (надалі - Статут).

Відповідно до п. 15 статуту зазначено, що засновником і єдиним акціонером компанії є держава. Функції з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі компанії є Кабінет Міністрів України.

Згідно з п. 44 Статуту органами компанії є загальні збори, наглядова рада, правління.

Разом з тим, згідно з п. 45 Статуту передбачено, що вищим органом компанії є загальні збори.

В свою чергу згідно з пп. 20 п. 47 Статуту передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів належить прийняття рішення про надання згоди на вчинення правочинів, щодо вчинення яких є заінтересованість, у випадках передбачених законом чи положеннями компанії.

Пунктом 58 Статуту передбачено, що положення ст. 33-48 Закону України «Про акціонерні товариства» щодо порядку скликання та проведення загальних зборів не застосовуються у разі, коли компанія має одного акціонера.

Крім того, пунктом 59 Статуту передбачено, що повноваження загальних зборів, передбачені п.47 цього статуту, здійснюються акціонером одноособово. Рішення акціонера з питань, що належить до компетенції загальних зборів, оформлюється акціонером письмово. Рішення єдиного акціонера - держави в особі Кабінету Міністрів України, оформлюються відповідним актом Кабінету Міністрів України, проект якого за дорученням Прем'єр-міністра України або відповідно до резолюції Віце-прем'єр-міністра України згідно з розподілом повноважень розробляється та подається в установленому порядку Мінекономрозвиту. Таке рішення акціонера має статус протоколу загальних зборів. Обрання персонального складу наглядової ради здійснюється без застосування кумулятивного голосування. Згідно із статутом, рішення загальних зборів є обов'язковим для виконання наглядовою радою та правлінням компанії.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» передбачено, що у разі якщо держава є єдиним акціонером (учасником) господарської організації, функції з управління корпоративними правами держави виконуються відповідно до цього Закону безпосередньо, без скликання загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що посилання Позивача щодо обов'язку Відповідачем скликати позачергові загальні збори щодо виконання розпорядження від 28.12.2016 року №1018-р є необґрунтованими та безпідставними, оскільки такі посилання не відповідають ч. 4 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», ст. 49 Закону України «Про акціонерні товариства» та п. 58-59 статуту ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

При цьому, прийнявши розпорядження від 28.12.2016 року №1018-р Кабінет Міністрів України здійснив погодження з пропозицією Фонду державного майна України щодо реструктуризації боргу Позивача перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за постачання природного газу, починаючи з 1 квітня 2017 року рівними частинами строком на два роки та без нарахування відсотків, яке є обов'язкове для виконання ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Враховуючи вищевикладене Суд приходить до висновку, що бездіяльність у вигляді відсутності скликання Відповідачем позачергових загальних зборів є непідтвердженою, а тому підстав для задоволення позову в частині визнання такої бездіяльності протиправною відсутні.

Із розпорядження Відповідача від 28.12.2016 року №1018-р вбачається, що воно містить чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктом адміністративного права Кабінетом Міністрів України, розв'язано конкретне питання, що виникло у сфері державного управління щодо реструктуризації боргу Позивача, чітко визначено адресат та виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цим актом. Отже, розпорядження не потребує додаткових роз'яснень стосовно його виконання та додаткових норм для зобов'язання ПАТ «Одеський припортовий завод» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на вчинення дій щодо реструктуризації заборгованості.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Відповідачем вчинювати додаткові дії щодо розгляду питання виконання розпорядження та щодо визнання умов реалізації погодження реструктуризації боргу - немає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Одеський припортовий завод» (адреса: Одеська обл., м. Южне, вул. Заводська, 3 ;) відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді І.А. Качур

В.І. Келеберда