Справа № 0240/2961/18-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

03 жовтня 2018 р. Справа № 0240/2961/18-а

18:55 год.

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Гродської В.О.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Київська митниця ДФС

про визнання бездіяльності протиправною та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа Київська митниця ДФС у якому просить суд :

- визнати протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області з виконання судового рішення від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а, за яким на користь ОСОБА_1 слід стягнути відповідну частину штрафу з ОСОБА_4 і зобов'язати державного виконавця здійснити виконавчі дії з виконання судового рішення від 25.04.2018 у справі №802/1339/17а, в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», серед яких: звернути стягнення на заробітну плату; накласти арешт на майно (кошти) боржника, від виконання яких державний виконавець ухилився без достатніх підстав.

- стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) із Державного бюджету України на відшкодування моральної шкоди 35000 грн., завданої протиправною бездіяльністю Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, що виразилося у невиконанні судового рішення від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а, шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку Державною казначейською службою України.

- у разі ухвалення рішення на користь позивача, застосувати контрольні повноваження, передбачені ст.267 КАС України, а саме встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі - зобовязати Бориспільський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області подати звіт про виконання судового рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а. Клопотання обґрунтовано тим, що орган ДВС систематично порушує права та інтереси стягувана (позивача у справі) та ухиляється від вчинення обовязкових виконавчих дій у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №802/1339/17-а.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що на адресу Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області 11 травня 2018 року була направлена заява про примусове виконання судового рішення від 25 квітня 2018 року, за яким на користь позивача слід стягнути відповідну частину штрафу з керівника Київської митниці ДФС, яка з доданими до неї документами була отримана Відповідачем 14 травня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення цінного листа від 11.05.2018 (ідентифікатор поштового відправлення №680).

17.05.2018 старшим державним виконавцем зазначеного органу ДВС відкрито виконавче провадження №56417161 з виконання судового рішення у справі №802/1339/17- а.

У постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначено про те, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в мережі Інтернет та повідомлено ідентифікатор для доступу.

З вказаної автоматизованої системи виконавчого провадження стягувач 25.06.2018 дізнався про порушення своїх прав, а саме про прийняття державним виконавцем постанови від 25.06.2018 про скасування процесуального документу, згідно якого скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2018 з підстав порушення вимог ч.З ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), а також про складення постанови про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття його до виконання.

3 липня 2018 року позивачем отриманий рекомендований лист від відповідача від 25.06.2018 №25315, яким направлено до відома постанову від 25.06.2018, винесену при примусовому виконанні постанови №802/1339/17-а від 25.04.2018 до якого було додано постанову начальника відділу Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 (надалі - начальник відділу), згідно якої начальником відділу скасовано постанову державного виконавця від 17.05.2018 про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а.

Ухвалою суду від 10.09.2018 відкрито провадження у даній справі.

Протокольною ухвалою суду від 19.09.2018 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено керівника Київської митниці ДФС.

Через відділ прийому суду від представників Київської митниці ДФС та Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалами суду від 26.09.2018 вказані клопотання задоволено.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд. В свою чергу, бездіяльність державного виконавця щодо виконання рішення, порушує право позивача на своєчасне та повне виконання судового рішення та його майнові права, отже безпосереднім наслідком виконання судового рішення про накладення штрафу, є стягнення на користь позивача половини суми штрафу, накладеного судом, що призведе до зміну складу майна позивача. Зауважено, що невиконанням вказаного судового рішення на користь позивача є втручанням до його майнових прав. ОСОБА_1 також зазначив, що протиправна бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області завдала позивачу значних моральних страждань.

Представник Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області проти задоволення позовних вимог заперечував. В обґрунтування власної позиції через відділ прийому суду подано відзив. В судовому засіданні представником зазначено, що визнання протиправною бездіяльність органу ДВС та відшкодування моральної шкоди належним чином не доведеною. Також зауважено, що у звязку з тим, що відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року по справі №802/1591/18-а за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії.

Представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача керівник Київської митниці ДФС проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представники Головного управління Державної Казначейської служби України у м. Києві та Державної Казначейської служби України в судове засідання не зявились, уповноважених представників до суду не направили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

В силу положень частини 3 статті 268 КАС України, неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

На адресу Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області 11 травня 2018 року була направлена заява про примусове виконання судового рішення від 25 квітня 2018 року, за яким на користь позивача слід стягнути відповідну частину штрафу з керівника Київської митниці ДФС, яка з доданими до неї документами була отримана Відповідачем 14 травня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення цінного листа від 11.05.2018 (ідентифікатор поштового відправлення №680).

17.05.2018 старшим державним виконавцем зазначеного органу ДВС відкрито виконавче провадження №56417161 з виконання судового рішення у справі №802/1339/17- а.

У постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначено про те, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в мережі Інтернет та повідомлено ідентифікатор для доступу.

З вказаної автоматизованої системи виконавчого провадження стягувач 25.06.2018 дізнався про порушення своїх прав, а саме, про прийняття державним виконавцем постанови від 25.06.2018 про скасування процесуального документу, згідно якого скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2018 з підстав порушення вимог ч.З ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), а також про складення постанови про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття його до виконання.

3 липня 2018 року позивачем отриманий рекомендований лист від відповідача від 25.06.2018 №25315, яким направлено до відома постанову від 25.06.2018, винесену при примусовому виконанні постанови №802/1339/17-а від 25.04.2018 до якого було додано постанову начальника відділу Бориспільського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 (надалі - начальник відділу), згідно якої начальником відділу скасовано постанову державного виконавця від 17.05.2018 про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а.

Зазначені дії та рішення були оскаржені позивачем до суду.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 у справі №802/1591/18-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області щодо нерозпочинання примусового виконання рішення на підставі постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 від 25.06.2018 ВП №56417161 про скасування процесуального документу. Визнано протиправними дії Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області щодо складення повідомлення від 25.06.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Визнано протиправною та скасовано постанову начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 від 25.06.2018 ВП №56417161 про скасування процесуального документу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 подано апеляційні скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.08.2018 апеляційну скаргу старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року повернути особі, яка її подала, без розгляду.

Також ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.09.2018, апеляційну скаргу старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно до рішенням суду від 12.07.2018 всі права й обов'язки повертаються в межі тої форми правовідносин, які були обумовлені на початку створення правовідносин з примусового виконання судового рішення згідно постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2018 ВП №56417161 за заявою стягувана на підставі постанови суду від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а.

Суд також зауважує, що постановою Верховного суду від 05.09.2018 у справі №802/1339/17-а касаційну скаргу Київської митниці ДФС залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22.09.2017 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 у справі №802/1339/17-а залишено без змін. Зазначено, що постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Враховуючи зазначені висновки суду, позивач повторно звернувся до органу ДВС із заявою про примусове виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року

30 липня 2018 року орган ДВС повторно отримав виконавчий документ від позивача із заявою про його примусове виконання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 750 та описом вкладення до цінного листа.

28 серпня 2018 року позивачем отриманий лист з Хмельницької митниці ДФС від 21.08.2018 №10/В/22-70-00.1, який підписаний ОСОБА_4 (боржник у виконавчому провадженні), як начальником Хмельницької митниці ДФС, у якому, серед іншого було повідомлено позивача про те, що 30 травня 2018 року на адресу Київської митниці ДФС (вх.№7955/44 від 30.05.2018) надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження (реєстраційний номер ВП 56417161) щодо виконання постанови суду від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а, згідно якої зобовязано подати декларацію про доход та майно боржника, стягнуто виконавчий збір у розмірі 3524 грн. Зазначено про оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підлягають примусовому виконанню виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (пункти 1-2 частини першої статті 3 Закону № 1404).

В силу частини 1 статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону №1404).

Відповідно пункту частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вищевказаної статті Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, з дня надходження до нього виконавчого документа, виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Законом України "Про виконавче провадження" визначено обов'язок державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня надходження, саме до нього, виконавчого документа.

Суд зважає, на надану відповідачем копію журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження відповідача, в якому вказано дату отримання безпосередньо виконавцем ОСОБА_6 виконавчого документа (постанови №802/1339/17-а від 25.04.2018) 16.05.2018.

Так, постановою старшого державного виконавця Прокопович В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №.05.2018, тобто в межах строків визначених частиною 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Відтак, позовні вимоги щодо зобов'язання відділу ДВС прийняти до виконання постанову ВААС від 25.04.2018, шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження на виконання постанови ВААС № 802/1339/17-а від 25.04.2018 задоволенню не підлягають, за умови вчинення державним виконавцем дій у спосіб та у межах закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року).

Визначаючись щодо решти заявлених позовних вимог, та оцінюючи на предмет правомірності постанови старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 від 25.06.2018 ВП №56417161 про скасування процесуального документу, суд зважає на положення статті 74 Закону України "Про державну виконавчу службу".

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина 1 статті 74 Закону України №1404).

Відповідно частини 3 статті 74 Закону України "Про державну виконавчу службу" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

В силу норм вищевказаного Закону, як основного процесуального документу, яким має керуватись державний виконавець при вчиненні відповідних дій, суд зауважує на відсутності повноважень державного виконавця для скасування ним же винесеної постанови про відкриття виконавчої провадження.

Крім того, судом встановлено та в матеріалах справи міститься постанова про скасування процесуального документу ВП №56417161 від 25.06.2018 винесена начальником Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5, якою скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2018.

Вказаний документ винесено за результатами перевірки законності виконавчого провадження, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Прокопович В.В. від 17.05.2018. Вказано, що при винесення вказаної постанови порушено вимоги ч.3 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: "Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обовязковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобовязаний мати таку печатку".

Суд зауважує, що у вказаному рішенні суб'єкта владних повноважень, відсутня конкретизація власне самого порушення визначеного ч.3 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", тобто не вказано яким саме вимогам не відповідає виконавчий документ, тобто чи відсутність підпису уповноваженої особи, чи не зазначення прізвища і ініціалів, чи відсутність печатки". На переконання суду, вказане начальником відділу ДВС порушення є лише цитуванням норми закону, без конкретизації самого порушення, що позбавляє в даному випадку стягувача можливості його усунення та з'ясування недоліків виконавчого документу.

Крім того, в силу імперативної вимоги закону, зокрема частини 1 статті 28 Закону України №1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, у будь-якому випадку початку проведення виконавчих дій має передувати належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду ВС/КГС № 916/1605/15-г від 07.05.2018.

Тобто, виконання рішення, яке дає право контролю за рішенням виконавця безпосередньо начальнику державного виконавця в даному випадку не розпочалось.

Статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження встановлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, відповідно пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Суд зауважує, на можливості повернення виконавчого документу стягувачу протягом трьох робочих днів, з дня його предявлення.

Згідно частини 1 статті 28 Закону України №1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Зважаючи на заявлену позовну вимогу визнати протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області з виконання судового рішення від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а і зобов'язати державного виконавця здійснити виконавчі дії з виконання судового рішення від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а, в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», серед яких: звернути стягнення на заробітну плату; накласти арешт на майно (кошти) боржника.

Зважаючи, що суб'єктом владних повноважень, не доведено вчинення будь-яких дій по виконавчому провадженню з виконання виконавчого документу постанови ВААС №802/1339/17-а від 25.04.2018, зокрема щодо своєчасного направлення постанови від 17.05.2018 боржнику, суд вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої, частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною другою статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду даної адміністративної справи відповідачем не доведено правомірності прийнятих рішень, не спростовано заявленої позиції позивача щодо протиправності бездіяльності та дій Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, відтак заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стосовно вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 35000 грн., завданої протиправною бездіяльністю Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, що виразилося у невиконанні судового рішення від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а, суд зазначає наступне.

На підтвердження моральних страждань в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_7, працює на посаді заступника начальника відділу претензійно-позовної роботи Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради і є підлеглим ОСОБА_1 Свідок пояснив, що останнім часом він замітив, що ОСОБА_8 змінився у своїй поведінці, відсутній позитивний настрій. Свідок допускає, що даний емоційний стан пов'язаний із стресом і особистими проблемами з виконання рішення суду по його позовам. Щодо погіршення стану здоров'я і як обставини, що склались, можуть вплинути на здоров'я ОСОБА_1, свідок лише припустив, що напевно можуть вплинути на здоров'я позивача та йому не відомо на яке захворювання хворіє ОСОБА_1 .

Таким чином, щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 35000 грн., суд зазначає, що відповідно до абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводить потерпіла особа, зазначаючи у позовній заяві, які негативні наслідки мають місце, у чому саме полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодування. Письмовими доказами на ствердження наявності моральної шкоди можуть бути, зокрема, медичні довідки про виникнення захворювання чи інше погіршення стану здоров'я у зв'язку з хвилюваннями, спричиненими посяганням на права потерпілого; висновки лікарів чи медичних комісій про ступінь втрати працездатності, про необхідність проведення хірургічної операції; довідки про відрахування з вузу тощо.

У документі медичного характеру має бути зазначено, коли виникло захворювання, в результаті чого, чи могло воно стати наслідком психічних переживань через порушення конкретного права, мало місце погіршення загального стану чи сталося загострення хронічної хвороби у визначений період часу тощо.

Факт завдання моральної шкоди може бути підтверджений також показаннями свідків, зокрема, про важкий душевний стан потерпілого, спричинений правопорушенням, його переживання, хвилювання, зміни в самопочутті, загальному душевному настрої тощо, стані здоров'я, способі життя, спілкування, звичках, працездатності.

Верховний суд України в своїй Постанові Пленуму від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (п.4) зазначає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Оскільки, суд вважає, що позивачем не достатньо надано доказів щодо заподіяння йому моральної шкоди, а тому суд позбавлений можливості задовольнити вказану вимогу Також позивачем не обґрунтовано розмір відшкодування шкоди в сумі 35000 грн. та не підтверджено її документально.

За сукупністю наведених обставин суд, дійшов висновку щодо у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити повністю.

Щодо вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, з метою забезпечення повного, правильного і своєчасного виконання рішення суду передбачено повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за його виконанням.

Керуючись наданим правом, а не обовязком, суд, за наслідками встановлених обставин та досліджених доказів, не вбачає підстав для встановлення судового контролю шляхом надання строку виконання рішення суду відповідачем, з урахування чого, заявлена вимога задоволенню не підлягає.

З урахуванням вимог статті 139 КАС України, за відсутності судових витрат понесених позивачем, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (, вул. Київський Шлях,63, м. Бориспіль, Київська область) з виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а.

Зобов'язати Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (, вул. Київський Шлях,63, м. Бориспіль, Київська область) здійснити виконавчі дії з виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі №802/1339/17-а відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст постанови виготовлено 03.10.18 року

Суддя /підпис/ ОСОБА_9

Згідно з оригіналом Суддя

Помічник судді