Справа № 2040/5225/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

24 вересня 2018 р. справа № 2040/5225/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Поволяєвій К.В.,

за участі:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН" (, 61001, Харківська обл., м. Харків, пл. Героїв Небесної сотні, 4) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), третя особа - Київська обєднана державна податкова інспекція м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (, 61002, м.Харків, вул. Чернишевська, 41) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа - Київська обєднана державна податкова інспекція м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 03.01.2018 року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних та розрахунку коригування, складених та поданих ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН» (податковий номер 14), а саме: рішення комісії Державної фіскальної служби України №530891/40638114 від 03.01.2018 р. про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №6 від 17.11.2017 р.; рішення комісії Державної фіскальної служби України № 530887/40638114 від 03.01.2018 р. про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №5 від 16.11.2017 р.;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та розрахунок коригування, складені та подані ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН» (податковий номер 14), а саме: податкову накладну № 5 від 16.11.2017 р. на суму 231202,00 гри., в т. ч. ПДВ 46240,40 грн.; Податкову накладну № 6 від 17.11.2017 р. на суму 102432,48 грн., в т. ч. ПДВ 17072,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивачем було сформовано податкові накладні № 5 від 16.11.2017 р. на суму 231202,00 грн., в т. ч. ПДВ 46240,40 грн. та №6 від 17.11.2017 р. на суму 102432,48 грн., в т. ч. ПДВ 17072,08 грн. Позивач отримав квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, оскільки останні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх дня зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.20/7 р. № 567. У зазначених квитанціях було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до п."в" п.п.201.16.1. п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України. ТОВ "РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН" було направлено на адресу ДФС України документи на підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненим податковим накладним. Таким чином, позивачем надавались відповідачу усі належним чином складені документи (згідно вичерпного переліку документів затвердженого Наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567), які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковим накладним №5 від 16.11.2017 року та № 6 від 17.11.2017 року. Однак, незважаючи на наявність документів, передбачених вичерпним переліком, встановлених Наказом №567 відповідач прийняв спірні рішення від 03.01.2018 року №530891/40638114 та №530887/40638114 про відмову у реєстрації податкових накладних на підставі: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/ або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Позивач вважає вказані рішення необґрунтованими і невмотивованими (не зазначено яких документів не надано, або які з них мають дефекти), що є підставою для їх скасування та поновлення прав позивача шляхом реєстрації податкових накладних.

З огляду на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, в яких зазначено, що при прийнятті оскаржуваного рішення ДФС України діяла на підставі та у межах повноважень, визначених чинним законодавством, оскаржуване рішення прийнято з огляду на те, що не надано документів зазначених у пункті 3,4,5 докази постачання продукції, приймання зберігання, транспортування, отримання відповідальними особами (що підтверджують перехід право власності) та документи що підтверджують оплату та відповідність продукції. Надані позивачем документи не дають змогу ідентифікувати та підтвердити проведення господарських операцій так як ні позивач ні його контрагенти не є виробниками ТМЦ.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових пояснень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі 07.07.2016 року, номер запису 0070126, є платником податку на додану вартість 01.09.2016 року, перебуває на податковому обліку в Київській обєднаній державній податковій інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Позивачем було сформовано податкові накладні, а саме: №5 від 16.11.2017 р. на суму 231202,00 грн., вт.ч. ПДВ 46240,40 грн.; №6 від 17.11.2017 р. на суму 102432,48 грн., в т.ч. ПДВ 17072,08 грн., та направлено для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних.

За результатами обробки реєстрація вищенаведених податкових накладних зупинена. Відповідно до квитанцій від 13.12.2017 року та 15.12.2017 року, відповідно, податкові накладні прийнято, але їх реєстрація відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України зупинена.

В зазначених квитанціях зазначено, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3920. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту в п.п.201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

27.12.2017 року по вказаним податковим накладним позивачем до ДФС України відправлені повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено з поясненнями та копіями документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, що підтверджується наявними в матеріалах скіршотами та не заперечувалось представником відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2018 року відповідачем прийняті рішення №530891/40638114 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №6 від 17.11.2017 року та №530887/40638114 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №5 від 16.11.2017 року, з підстави: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/ або не с достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Щодо господарської операції, в межах якої виписано податкові накладні №5 від 16.11.2017 року та №6 від 17.11.2017 року, судом встановлено наступне.

Між ТОВ "РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН" і ТОВ "РОСТ ПАК+" було укладено договір поставки №01-12/2 від 01.12.2016 року, яким визначено що продавець зобовязується поставляти товар, а покупець зобовязується приймати і оплачувати товар.

На підтвердження виконання умов вказаного договору, до суду надано копії: довіреності № 16-11/2 від 16.11.2017 року; видаткової накладної від 17 листопада 2017 року № РН-0000067; видаткової накладної від 16 листопада 2017 року № РН-0000066; договору поставки № 01-12/2 від 01 грудня 2016 року; Договору поставки 79-п від 25 квітня 2017 року; рахунку фактури № УБ-0002767 від 21 листопада 2017 року; видаткової накладної № 2211.5 від 22 листопада 2017 року; видаткової накладної № 2911.10 від 29 листопада 2017 року; Договору поставки № 7-05/0717 від 07 липня 2016 року; видаткової накладної № 44 від 24 листопада 2017 року; Рахунок-фактури № 09181 від 24 листопада 2017 року; товарно-транспортної накладної від 24.11.2017 року; видаткової накладної № 1 від 21 листопада 2017 року; рахунок-фактури № 09031 від 20 листопада 2017 року; довіреності № 20-11/1 від 20 листопада 2017 року; договору постачання № 30/10-17-01 від 30 жовтня 2017 року; договору постачання № 9584 від 06 березня 2017 року; договору купівлі продажу № БИ-00125 від 06 квітня 2017 року; видаткової накладної № 0711.1 від 07 листопада 2017 року; рахунок-фактури № УБ-0002681 від 06 листопада 2017 року; довіреності № 6-11/1 від 06 листопада 2017 року; видаткової накладної № 1684 від 28 листопада 2017 року; рахунку на оплату № 2270 від 27 листопада 2017 року; видаткової накладної № 1683 від 28 листопада 2017 року; рахунку на оплату № 2109 від 07 листопада 2017 року; Договору оренди обладнання від 09.12.2016 року; Акту приймання-передавання до Договору оренди обладнання від 09.12.2016 року; штатного розпису ТОВ «РОСТ ПАК ЕКСТРУЖЕН» від 29 серпня 2017 року; Договору оренди № 4 від 02.05.2017 року; Договору поставки від 01.12.2016 року № 01-12/2; платіжного Доручення № 1012 від 08.12.2017 року; платіжного Доручення № 975 від 28.11.2017 року; платіжного Доручення № 972 від 27.12.2017 року; товарно-транспортної накладної від 16.11.2017 року № Р66; видаткового ордеру на товари № 1611/1 від 16 листопада 2017 року; наряду на виконання робіт на 16.11.2017 року; товарно-транспортної накладної від 17.11.2017 року № Р67; видаткового ордеру на товари № 1711/1 від 17 листопада 2017 року; наряду на виконання робіт на 17.11.2017 року; платіжного Доручення № 473 від 10.11.2017 року; видаткової накладної № РН-2-10/2 від 02.10.2017 року; товарно-транспортної накладної Р2-10/2 від 02.10.2017 року; видаткового ордеру на товари № 0210/2 від 02.10.2017 року; наряду на виконання робіт на 02.10.2017 року № 0210-1; договору поставки № 01-12/1 від 01 грудня 2016 року; платіжного Доручення № 127 від 25.10.2017 року; видаткової накладної № 4 від 25.10.2017 року; товарно-транспортної накладної Р81154 від 25.10.2017 року; товарно-транспортної накладної Р2-10/2 від 02.10.2017 року; прибуткового ордеру на товари № 2510/3 від 25.10.2017 року; наряду на виконання робіт на 25.10.2017 року № 2510-3; Договору поставки № 7-05/07/17 від 07 липня 2017 року; платіжного Доручення № 427 від 12.10.2017 року; видаткової накладної № 1626 від 17.10.2017 року; товарно-транспортної накладної Р1626 від 17.10.2017 року; прибуткового ордеру на товари № 1710/1 від 17.10.2017 року; наряду на виконання робіт на 17.10.2017 року № 1710-1; Договору поставки № 050/004/217 від 05 квітня 2017 року; технологічного процесу Акт № 0110/2 від 01.10 2017 року; технологічного процесу Акт №0110/1 від 01.10 2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000434 від 30.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000440 від 30.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000354 від 31.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000444 від 30.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000435 від 30.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000427 від 30.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-000036 від 30.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000433 від 30.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000441 від 30.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000452 від 30.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000437 від 30.10.2017 року; калькуляція вартості виробництва №КА-0000443 від 30.10.2017 року.

В момент виникнення у ТОВ "РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН" податкових зобов'язань згідно вимог Податкового Кодексу України, позивачем були складені податкові накладні №5 від 16.11.2017 року та №6 від 17.11.2017 року, та направлені на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Суд зазначає, що податкові накладні №5 від 16.11.2017 року та №6 від 17.11.2017 року складені у відповідності до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

Зазначені документи надані суду позивачем при поданні позовної заяви.

Судом встановлено із наявних в матеріалах справи доказів, що реальність здійснення господарської операції підтверджується усіма необхідними документами.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Податковий кодекс України (далі ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29.12.2010 (далі порядок № 1246) податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1,2 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (далі - Наказ № 567) оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Пунктом 6 Наказу №567 передбачено, що моніторинг податкової накладної/ розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як вбачається з електронної квитанції, Державною фіскальною службою України зупинено реєстрацію податкової накладної позивача на підставі п.201.16 ПКУ: податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3920. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту в п.п. 201.16.1 п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Зі змісту вказаної квитанції вбачається, що контролюючим органом не зазначено, які саме документи за переліком необхідно надати позивачу для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не відповідає вимогам підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України.

Як встановлено п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобовязань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлення відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Суд зазначає, що податковий орган, зупиняючи реєстрацію податкової накладної за критерієм, передбаченим пп.1 п.6 Наказу №567 повинен враховувати, що досліджена податкова накладна має відповідати наступним умовам:

- обсяг постачання перевищує в 1,5 раза залишок різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих і зареєстрованих в Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку;

- відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

- сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вищезазначеним умовам, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами.

Проте, контролюючий орган, надсилаючи квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної та вказуючи причини зупинення, обмежився лише загальним посиланням на невідповідність обсягів постачання без належного дослідження зазначених умов відповідно до критерію, передбаченого п.п.1 п. 6 Наказу № 567, а саме: виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3920.

Суд зазначає, що такі його дії як суб'єкта владних повноважень не відповідають вимогам Податкового кодексу України та Наказу №576, оскільки не є достатньо обґрунтованими, чіткими та передбачуваними для позивача, що позбавляє останнього знайти належну аргументацію та доказову базу спростування відповідності зупиненої податкової накладної критерію оцінки згідно п.п.1 п. 6 Наказу № 567.

Крім того, слід зазначити, що обставини зупинення реєстрації обов'язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті в підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Суд наголошує, що абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації № 190 від 29.03.2017 р. (далі-Постанова № 190) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування", або надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Проте, в оскаржуваному рішенні не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

При цьому посилання податкового органу на те, що надані платником податку копії документів складені з порушенням законодавства та їх обсяг недостатній для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування без конкретного переліку таких документів є неправомірним, оскільки має бути чітким, зрозумілим, доступним, сформульованим у відповідності до вимог як Податкового кодексу України, так і Наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, яким затверджено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така сукупність вимог до рішення комісії ДФС України має бути дотримана з тим, щоб платник податку зміг реалізувати своє право на захист від неправомірних дій податкового органу.

Отже, суд вважає, що оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

При цьому суд зазначає, що оскільки до позивача було встановлено ОСОБА_2 оцінки ступеня ризиків, Комісією не було враховано пояснення та документи позивача.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна / розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Відповідачем не надано до суду доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Таким чином, відповідачем не доведено надання платником податку "копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Окрім цього, суд зазначає, що твердження відповідача, що оскаржуване рішення прийнято з огляду на те, що не надано документів зазначених у пункті 3,4,5 докази постачання продукції, приймання зберігання, транспортування, отримання відповідальними особами (що підтверджують перехід право власності) та документи що підтверджують оплату та відповідність продукції, жодним чином не відображено у оскаржуваному рішенні та не було підставою для зупинення реєстрації податкової накладної.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено, а тому є такими, що підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій ОСОБА_4 Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої ОСОБА_4 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на приписи п.п.201.16.4 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України та п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, (зі змінами), якими передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового Кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами ч.1,2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини N 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними.

Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії, суд може зобовязати відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та розрахунок коригування, складені та подані Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН» (податковий номер 14, , 61001, Харківська обл., м. Харків, пл. Героїв Небесної сотні, 4), а саме: податкову накладну № 5 від 16.11.2017 р. на суму 231202,00 гри., в т. ч. ПДВ 46240,40 грн.; Податкову накладну № 6 від 17.11.2017 р. на суму 102432,48 грн., в т. ч. ПДВ 17072,08 грн., днем її фактичної подачі.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН" (, 61001, Харківська обл., м. Харків, пл. Героїв Небесної сотні, 4) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), третя особа - Київська обєднана державна податкова інспекція м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (, 61002, м.Харків, вул. Чернишевська, 41) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) від 03.01.2018 року про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунку коригування, складених та поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН» (податковий номер 14, , 61001, Харківська обл., м. Харків, пл. Героїв Небесної сотні, 4), а саме: рішення комісії Державної фіскальної служби України №530891/40638114 від 03.01.2018 р. про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №6 від 17.11.2017 р.; рішення комісії Державної фіскальної служби України № 530887/40638114 від 03.01.2018 р. про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №5 від 16.11.2017 р.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та розрахунок коригування, складені та подані Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН» (податковий номер 14, , 61001, Харківська обл., м. Харків, пл. Героїв Небесної сотні, 4), а саме: податкову накладну № 5 від 16.11.2017 р. на суму 231202,00 гри., в т. ч. ПДВ 46240,40 грн.; Податкову накладну № 6 від 17.11.2017 р. на суму 102432,48 грн., в т. ч. ПДВ 17072,08 грн., днем її фактичної подачі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТ ПАК ЕКСТРУЖН» (податковий номер 14, , 61001, Харківська обл., м. Харків, пл. Героїв Небесної сотні, 4) судовий збір у сумі 3524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03.10.2018 року.

Суддя Біленський О.О.