Справа № 826/16657/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 вересня 2018 року № 826/16657/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірель Продукт"

до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Мірель Продукт» (далі – позивача та/або ТОВ «Мірель Продукт») з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ДФС у м. Києві (далі – відповідач та/або контролюючий орган) та з урахуванням заяви про зміну предмету позову (т.1, а.с. 49-56) просить суд:

- зобов'язати Державну податкову інспекцію в Оболонському районі ДФС у м. Києві привести у відповідність до чинного законодавства інтегровані картки платника податків податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірель Продукт» шляхом проведення необхідних облікових операцій із вилучення перекрученої/викривленої інформацію щодо неіснуючого податкового боргу, що обліковувався на підставі податкового повідомлення – рішення (форма «Р») № від 08.07.2016 несплаченого самостійно задекларованого податкового зобов'язання з податку на додану вартість (уточнюючий розрахунок за листопад 2015) та нарахованої пені у сумі 155, 17 грн.;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №826/16657/16 суддею Літвіновою А.В.

Надалі, на підставі розпорядження №7141 від 11.10.2017, протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями вищевказану адміністративну справу передано на розгляд судді Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2017 адміністративну справу №826/16657/16 прийнято до провадження суддею Амельохіним В.В.

Як вбачається з матеріалів справи позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що у нього відсутній податковий борг пов'язаний із несплатою податкового повідомлення – рішення, а тому внесення відповідачем до інтегрованої картки платника податку на додану вартість здійснено протиправно, а зазначена інформація не відповідає дійсності, з огляду на що підлягає виключенню з інтегрованої картки платника податків.

Крім цього, враховуючи те, що у ТОВ «Мірель Продукт» був відсутній податковий борг, останній вважає, що контролюючим органом протиправно нараховано пеню, з огляду що, інформація щодо неї має бути виключена з інтегрованої картки платника податків.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши, що станом на 10.10.2017 інтегрована картка ТОВ «Мірель Продукт» приведена у відповідність.

При цьому, контролюючий орган зазначив що у позивача обліковується пеня у розмірі 51,38 грн., що нарахована у відповідності до. п. 129.1.1 ст. 129 Податкового кодексу України за період з 23.12.2015 по 23.05.2016.

В судовому засіданні 27.11.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав, а представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Разом з цим, представниками сторін подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи вказані обставини, судом на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Водночас, суд звертає увагу, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України.

Частиною 3 ст. 3 КАС України (у редакції з 15.12.2017) визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі, вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно її розгляд продовжено у письмовому провадженні з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України у редакції з 15.12.2017.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №13816/10/26/-84-17-21 від 28.10.2016 Державна податкова інспекція в Оболонському районі ДФС у м. Києві повідомила позивача, що станом на 04.10.2016 відповідно до інтегрованих карток платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірель Продукт» обліковувався податковий борг з податку на додану вартість у сумі 9038, 49 грн., що виник у зв'язку з несплатою самостійно задекларованого податкового зобов'язання з податку на додану вартість (уточнюючий розрахунок за листопад 2015) у сумі 1 319, 00 грн., податкового повідомлення – рішення (форми «Р» № від 08.07.2016 та сума пені 155, 17.

Разом з цим, у вказаному листі контролюючим органом вказано, що станом на 28.10.2016 відповідно до інтегрованих карток платника податків ТОВ «Мірель Продукт» податковий борг відсутній (т. 1, а.с. 58).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мірель Продукт» зазначає, що за наслідок отримання копій інтегрованих карток платника податку на додану вартість останнім встановлено факт відображення у них податкового боргу, який, на думку позивача взагалі відсутній, а тому інформація про його наявність не повинна обліковуватися в інтегрованій картці платника податків.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративному позовом з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

В той же час, відповідач у письмових запереченнях вказав, що станом на 10.10.2017 інтегральна картка позивача приведена у відповідність.

При цьому, контролюючий орган вказує, що за позивачем обліковується пеня у розмірі 51, 38 грн.

Вирішуючи спір по суті суд звертає увагу на наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пп. 21.1.1, 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) (далі – Порядок №422).

Згідно п. 2 вказаного порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами, а оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Разом з цим, перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

Пунктом 3 Порядку №422 встановлено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (п. 4 Порядку №422).

При цьому, п. 5 Порядку №422 встановлено наступне.

Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов’язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1 розділу 2 Порядку №422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з’ясування»; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов’язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від'ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Розбіжності, в контексті приписів п. 2 розділу 2 Порядку №422 не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з’ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з’ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.

Системний аналіз вищевикладеного дає суду підстави дійти висновку, що у випадку неповного та/або несвоєчасного відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущених як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок, у разі їх виявлення структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов’язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

Як вже було зазначено вище, позивач стверджує про облік контролюючим органом податкового боргу в інтегрованій картці платника з податку на додану вартість пов'язаний із несплатою податкового повідомлення – рішення та з подачею уточнюючого розрахунку з нарахованою контролюючим органом пенею.

На підтвердження вказаних обставин, ТОВ «Мірель Продукт» надано копії інтегрованих карток (т.1, а.с. 59 – 73).

В той же час, відповідач стверджує про приведення інтегрованої картки позивача у відповідність, проте зазначає про наявність пені у розмірі 51, 38.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

При цьому, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

Водночас, приписи ч. 2 ст. 77 КАС України визначають, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що контролюючим органом до письмових заперечень на адміністративний позов не надано належних та достатніх доказів на підтвердження обставини приведення інтегрованої карти платника податків з податку на додану вартість ТОВ «Мірель Продукт».

Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідачем не заперечується факт відсутності у позивача податкового боргу, окрім пені у розмірі 51, 38 грн.

Слід вказати, що пеня у розмірі 51, 38 грн. нарахована відповідачем у відповідності до п. 129.1.1 ст. 129 Податкового кодексу України за період з 23.12.2015 по 23.05.2016.

Суд зазначає, що позивач заперечує факт наявності пені, оскільки стверджує, що остання нарахована неправомірно на неіснуючий борг.

Тобто, з вказаного слідує, що між позивачем та відповідачем наявний спір щодо нарахованої пені, яка, на думку суду, має вирішувати в порядку подання ТОВ «Мірель Продукт» окремого адміністративного позову щодо скасування пені.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи відповідачем не доведено належними та достатніми доказами приведення у відповідність інтегрованої карти платника податків з податку на додану вартість ТОВ «Мірель Продукт», та з огляду на те, що на переконання суду наявний спір щодо нарахованої пені у розмірі 51, 38 грн., має вирішуватися шляхом подання позивачем відповідного позову про скасування останньої, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову, а саме зобов'язання Державної податкової інспекції в Оболонському районі ДФС у м. Києві привести у відповідність до чинного законодавства інтегровані картки платника податків податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірель Продукт» шляхом проведення необхідних облікових операцій із вилучення перекручення (викривлення) показників щодо податкового боргу, який обліковується на підставі податкового повідомлення – рішення (форма «Р») № від 08.07.2016, несплаченого самостійно задекларованого податкового зобов'язання з податку на додану вартість (уточнюючий розрахунок за листопад 2015) та нарахованої пені у сумі 103, 47 грн.

Частиною 1 ст. 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб’єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд звертає увагу, що в даному випадку часткове задоволення адміністративного позову полягає в частині зменшення суми пені на суму 51, 48 грн., а тому судові витрати сплачені позивачем підлягають відшкодуванню відповідачем, на думку суду, в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72, 77, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірель Продукт» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, б. 18/14, ) до Державної податкової інспекції в Оболонському районі ДФС у м. Києві (04213, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, б. 58, од ) задовольнити частково.

2. Зобов'язати Державної податкової інспекції в Оболонському районі ДФС у м. Києві (04213, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, б. 58, од ) привести у відповідність до чинного законодавства інтегровані картки платника податків податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірель Продукт» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, б. 18/14, ) шляхом проведення необхідних облікових операцій із вилучення перекручення (викривлення) показників щодо податкового боргу, який обліковується на підставі податкового повідомлення – рішення (форма «Р») № від 08.07.2016, несплаченого самостійно задекларованого податкового зобов'язання з податку на додану вартість (уточнюючий розрахунок за листопад 2015) та нарахованої пені у сумі 103, 47 грн.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мірель Продукт» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, б. 18/14, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі ДФС у м. Києві (04213, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, б. 58, од )

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін