Справа № 805/5139/18-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 р. Справа№805/5139/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2018 року до позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, про визнання протиправною та скасування вимоги. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач незаконно сформував вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 22854,23 гривень. З посиланням на статтю 19 Конституції України, частину 6 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», позивач просив визнати протиправною та скасувати вимогу від 04 червня 2018 року №Ф-109533-48 про сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суму 17430,53 гривень.

02 липня 2018 року позовна заява була залишена без руху і позивачу був наданий строк для усунення її недоліків.

23 липня 2018 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

24 липня 2018 року від відповідача були витребувані докази за ініціативою суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він звільнений від обовязків, передбачених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», оскільки перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться АТО, та ним подана заява у довільній формі до органу доходів та зборів.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, у якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Позивач є платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а тому, оскільки згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за останнім обліковувалася заборгованість, яка виникла в 2018 році, відповідач правомірно сформував вимогу про сплату боргу (недоїмки). На думку відповідача з 01.01.2016 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» не містить положень щодо будь-яких пільг для платників єдиного внеску. Також відповідач зазначає, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» не звільняють органи доходів і зборів від обовязку формування вимог про сплату недоїмки на підставі наданої платниками звітності. Крім цього, відповідач зазначає, що з 01 січня 2016 року втратив чинність пункт 9-3 (пункт 9-4) розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

У відповіді на відзив позивач зазначає, що норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» не повязують звільнення від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове держане пенсійне страхування з настанням обставин непереборної сили та взагалі не містять вимог щодо подання будь-яких інших документів разом із заявою про звільнення від сплати єдиного внеску.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

22 лютого 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис №2 005351 про державну реєстрацію ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця, місце проживання: 85700, Донецька область, Волноваський район, місто Волноваха, провулок Калініна, будинок 77 (а.с. 48).

23 березня 2018 року позивачем на імя заступника начальника Волновасько-Мангуського управління ГУ ДФС у Донецькій області подана заява про звільнення від сплати єдиного внеску на час проведення антитерористичної операції (а.с.17).

24 квітня 2018 року листом №17845/10/05-99-48-11 Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області повідомило ОСОБА_1, що питання щодо звільнення від сплати єдиного внеску на період проведення АТО може бути розглянуто лише у разі надання відповідних документів (заяви про звільнення та сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) у період з 30.10.2014 по 04.11.2014 (період дії розпорядження №1053) та з 02.12.2015 по 31.12.2015 (період дії розпорядження №1275-р) (а.с. 11-12).

11 травня 2018 року позивачем на імя заступника начальника Волновасько-Мангуського управління ГУ ДФС у Донецькій області подана заява про звільнення від сплати єдиного внеску на час проведення антитерористичної операції. (а.с. 18-19).

18 травня 2018 року листом №21263/10/05-99-48-11 Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області повідомило ОСОБА_1, що питання щодо звільнення від сплати єдиного внеску на період проведення АТО може бути розглянуто лише у разі надання відповідних документів (заяви про звільнення та сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) у період з 30.10.2014 по 04.11.2014 (період дії розпорядження №1053) та з 02.12.2015 по 31.12.2015 (період дії розпорядження №1275-р) (а.с. 13-14).

04 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-109533-48 про наявність заборгованості у ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску станом на 31 травня 2018 року в сумі 17430,53 гривень (а.с. 15).

За даними інтегрованої картки платника єдиного соціального внеску ОСОБА_1В станом на 30 травня 2018 року обліковується заборгованість в сумі 17343,33 гривні (а.с. 34-35)

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внесу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI, в редакції Закону України №2148-VIII від 03.10.2017, «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI) його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування .

Частиною 2 статті 6 Закону №2464-VI визначені обовязки платника єдиного внеску, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким були внесені зміни до Закону №2464-VI, а саме його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3( в подальшому пункту 9.4):

«Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються».

З аналізу зазначених норм законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин вбачається, що підставою для звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону №2464-VI, є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться АТО, та заява, подана у довільній формі до органу доходів та зборів.

На дату формування спірної вимоги діяло розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», згідно якого м. Волноваха віднесено до населених пунктів на території яких здійснювалася АТО.

Судом встановлено, що позивач у справі як платник єдиного соціального внеску перебуває на обліку в Волноваській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (а.с. 36-37).

Заява у довільній формі подана до Волновасько-Мангуського управління ГУ ДФС у Донецькій області (а.с. 17-19).

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-109533-48 від 04.06.2018 є протиправною.

Заперечення відповідача проти правових підстав позову судом не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що з 01 січня 2016 року втратив чинність пункт 9-3 (пункт 9-4) розділу VIII Закону №2464-VI. Така позиція обґрунтована тим, що на підставі Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669-VII, а саме цим підпунктом розділ VIII Закону № 2464-VI доповнено пунктом 9-3 (пунктом 9-4).

Суд не приймає наведений довід, оскільки положення підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669-VII були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону №2464-VІ, після чого пункт 9-3 (пункту 9-4) розділу VIII став частиною відповідного Закону. Зміни до Закону №2464-VІ в частині виключення спірної норми не вносилися та залишаються чинними.

Цей висновок суду узгоджується з пункту 4 «Правил оформлення проектів законів та основних вимог законодавчої техніки» (Методичні рекомендації Апарату Верховної Ради України, видання четверте, виправлене і доповнене, 2014 рік), відповідно до якого зміни вносяться до оригінального закону, а не до закону про внесення змін до цього закону чи про визнання закону таким, що втратив чинність.

Відповідач вказує на те, що позивач не підтвердив належним чином настання обставин непереборної сили для звільнення останнього від обовязків, передбачених частиною 2 статті 6 Закону №2464-VІ.

Суд не приймає цей довід, оскільки Закон №2464-VІ, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є спеціальним законом. І цей спеціальний закон не передбачає надання доказів настання непереборної сили для звільнення платника єдиного внеску від обовязків, передбачених частиною 2 статті 6 Закону №2464-VІ.

Як вказувалося раніше, для звільнення платника єдиного внеску від обовязків, передбачених частиною 2 статті 6 Закону №2464-VІ, є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться АТО, та заява, подана ним у довільній формі до органу доходів та зборів.

За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

30 січня 2018 року в постанові Верховного Суду по справі №812/505/17 зроблений висновок про те, що відсутність (відстрочення в силу закону) у платника єдиного внеску обовязку сплати внесків унеможливлює складання органом доходів і зборів та направлення платнику вимоги про сплату боргу.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору, здійснені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25,72-7 6, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: 85703, Донецька область, м. Волноваха, пров. Калініна, 77, НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місцезнаходження: 85726, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-109533-48 на суму 17430 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять) гривень 53 копійки, сформовану Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області 04 червня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 85703, Донецька область, м. Волноваха, пров. Калініна, 77, НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 50 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецької області (85726 Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ).

Повне рішення складено 24 вересня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Циганенко А.І.