Справа № 810/4441/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року № 810/4441/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив суд: визнати неправомірним рішення Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 27.07.2018 №851/06 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобовязати Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення,-26.04.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після досягнення 55 річного віку та маючи більше 26 років стажу роботи трактористом в колгоспі при загальному стажі роботи 31 рік, він звернувся до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але відповідач протиправно відмовив йому у призначенні вказаної пенсії, чим позбавив передбачених законом гарантій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача у письмовому відзиві поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що посадовими особами Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області правомірно було відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії, оскільки рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області було підтверджено стаж роботи позивача трактористом 09 років 08 місяців 28 днів, а отже у нього немає права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 26.04.2018 ОСОБА_1, після досягнення 55-річного, звернувся до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На підтвердження спеціального трудового стажу на посаді тракториста зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції позивач додав до заяви посвідчення тракториста-машиніста серії ЕВ №051395, трудову книжку серії УКР №1670219, завірену копію з книги обліку стажу з вихододнями та розрахунків з членами колгоспу, копію історичної довідки до фонду №71 Дочірнього підприємства "Богданівське", архівну довідку від 25.04.2018 №04-03/201, копію наказів про прийняття та звільнення з роботи Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Україна" філія Яготинська.

Відповідно до вказаних документів, зокрема копії трудової книжки серії УКР №1670219 вбачається, що 23.07.1987 позивача було прийнято в члени колгоспу імені Бондаренка на різні роботи; з 1988 року працював трактористом - 01.06.1989 звільнено з роботи, згідно поданої заяви; 13.04.1990 прийнято на роботу трактористом сільськогосподарської ділянки в Підприємство К-100/1 МВД СРСР - 26.06.1990 звільнений у зв'язку з призовом до армії; 11.09.1991 прийнятий на роботу в КСП імені Бондаренка - 31.03.2001 звільнений; 01.04.2004 прийнятий на роботу в ДП "Богданівське" трактористом - 01.03.2008 переведений в механізований загін; 03.03.2008 прийнятий на посаду тракториста в Яготинську філію Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Україна" - 11.12.2008 звільнений; 10.03.2009 прийнятий на посаду тракториста в Яготинську філію Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Україна" - 21.12.2009 звільнений; 07.04.2010 прийнятий на посаду тракториста в Яготинську філію Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Україна" - 30.11.2010 звільнений; 01.12.2010 прийнятий на посаду тракториста в ДП "Богданівське" - 28.12.2017 звільнений.

За результатами розгляду заяви позивача, Переяслав-Хмельницьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області прийнято рішення від 24.07.2018 № 851/06, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, підставою відмови зазначено, що пільговий стаж роботи позивача складає лише 09 років 08 місяців 28 дні, а тому він матиме право на пенсію на пільгових умовах при досягненні 60 років.

Вважаючи відмову безпідставною, позивач оскаржив дії відповідача до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Закон №1788), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Таким чином, право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають особи, які: досягли 55 років; мають загальний стаж роботи не менше 30 років; мають не менше 20 років стажу роботи на посаді тракториста, при цьому протягом вказаного строку були оформлені на роботу трактористами та мали відповідні посвідчення, а також були постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.

Відповідно до частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону №1788 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що в трудовій книжці позивача містяться записи про його роботу в колгоспі імені Бондаренка, ДП "Богданівське" та в Яготинській філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Україна" в періоди з 23.07.1987 по 01.06.1989; з 13.04.1990 по 26.06.1990; з 11.09.1991 по 31.03.2001; з 01.04.2004 по 01.03.2008; з 03.03.2008 по 11.12.2008; з 10.03.2009 по 21.12.2009; з 07.04.2010 по 30.11.2010; з 01.12.2010 по 28.12.2017 на посаді тракториста.

Натомість, відповідач, у письмову відзиві, ставить під сумнів наявність умов, при яких може бути призначена пенсія на пільгових умовах, зокрема факт безпосередньої постійної зайнятості позивача на зазначених роботах протягом повного польового періоду на тракторі у виробництві сільськогосподарської продукції та вказує на неможливість врахування періоду роботи позивача на вказаних підприємствах без зазначення посади в трудовій книжці.

Як убачається з трудової книжки позивача, він 11.09.1991 був прийнятий на роботу в КСП імені Бондаренка, проте його посада не зазначена.

Водночас, відповідно до копії витягу з книги обліку стажу з вихододнями, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_1 з 1988 по 2005 рік працював на посаді тракториста та виконував встановлений річний мінімум трудоднів.

При цьому за 1990, 1992, 1998-1999, 2001-2005 посада яку займав позивач, зазначена в трудовій книжці, як тракторист, а у всі інші роки посаду не вказано.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Таким чином, суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Дана позиція суду, також, узгоджується з позицією Верховного Суду, яка зазначена в постановах від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, від 21.02.2018 по справі № 687/975/17, від 08.05.2018 по справі № 155/664/17. Вказані рішення набрали законної сили.

Крім того, як убачається з військового квитка позивача, копія якого наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 26.07.1990 було призвано на військову службу з якої було звільнено 28.04.1992.

За змістом статті 2 Закону України "Про загальний військовий обов'язок і військову службу" та статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вбачається, що час проходження військової служби зараховується громадянам до загального трудового стажу, до стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову особа працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972, встановлено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах, служба в військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік, служба в органах міліції прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією до роботи, яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею.

Отже, проходження позивачем служби в армії, з 26.07.1990 по 28.04.1992, також підлягає зарахуванню до трудового стажу, оскільки як на час призову так і після проходження служби, позивач працював трактористом.

Наведене свідчить про наявність у позивача права на пенсію згідно пункту "в" статті 13 Закону № 1788-XII.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем належним чином доведено, а Переяслав-Хмельницьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області та наявними у матеріалах справи доказами не спростовано бездіяльність Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1409,60 грн., підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 27.07.2018 №851/06 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобовязати Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення, а саме з 26 квітня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.