Справа № 824/451/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/451/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.

сторін:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області від 20.12.2017 р. №13.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області (далі - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області) безпідставно, всупереч вимогам встановленим законом, притягнуло його до відповідальності за порушення абз 5. ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу". Вказував, що відповідно до умов договору укладеного між ним та ЖБК "Водограй" у його зобов`язання входило тільки розроблення макету рекламного зображення і він, як виконавець, не вправі самостійно вносити зміни.

Окрім того, вказував, що у відповідача не було жодних підстав для проведення позапланової перевірки, жодних приписів чи розпорядчих документів щодо усунення виявлених порушень у визначені строки він не отримував.

Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області подало до суду відзив відповідно до змісту якого, вказувало, що посадовими особами сектору контролю за рекламою, дотримання законодавства та пробірного контролю управляння захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області при здійсненні контролю за дотриманням порядку розповсюдження реклами та вимог до її змісту, було виявлено розміщення позивачем на скляних (прозорих) поверхнях тролейбусу №345, яким здійснює перевезення пасажирів за маршрутом №1 в м. Чернівці розміщення реклами, яка не забезпечує безперешкодний огляд з салону тролейбусу, чим порушено вимоги абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу". У зв`язку з цим 10.11.2017 р. складено протокол про порушення законодавства про рекламу, який розглянуто на засіданні 06.12.2017 р. За наслідками розгляду справи встановлено порушення позивачем законодавства про рекламу та прийнято рішення про накладення штрафу. Враховуючи вищезазначені обставини справи, вказувало, що діяло в межах та на підставі повноважень передбачених законом.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 24.07.2018 р. у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено. Однак, з метою з`ясування усіх обставин у справі, судом за власною ініціативою витребувано додаткові письмові докази.

26.07.2018 р. ухвалою суду задоволено клопотання учасників справи та зупинено провадження по адміністративній справі №824/451/18-а до 13.09.2018 р. Призначено адміністративну справу №824/451/18-а до судового розгляду на 14.09.2018 р.

Позивач скористався правом передбаченим ст. 163 КАС України на подання відповіді на відзив.

У судовому засіданні, яке відбулося 14.09.2018 р. представники позивача підтримали заявлену вимогу, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, просили суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 03.12.2010 р.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позович здійснює наступні види діяльності: код КВЕД 58.19 - інші види видавничої діяльності; код КВЕД 62.01 - комп'ютерне програмування; код КВЕД 63.11- оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність; код КВЕД 63.12 - веб-портали; код КВЕД 73.11 рекламні агентства (основний) (а.с. 15, 31-33).

24.09.2015 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (далі - Виконавець) та житлово-будівельним кооперативом "Водограй" (далі - Замовник) укладено договір про розміщення реклами. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується, за плату розробити макет, виготовити та розмістити рекламу на узгоджену частину поверхні кузова тролейбусів. Реклама за своїм змістом не повинна суперечити Закону України "Про рекламу". Пуктами 2.1, 2.3, 2.4 договору передбачено, що Виконавець розробляє макет рекламного зображення Замовника на поверхні кузова тролейбусів. Виконавець самостійно проводить підготовку дозвільних документів необхідних для виходу тролейбусів з рекламою Замовника на лінію. Виконавець самостійно проводить підготовку до фарбування, фарбування тролейбусів та готує рекламу згідно макета. Виконавець самостійно проводить нанесення рекламного зображення на зовнішню поверхню тролейбусів. Термін дії договору 12 місяців з моменту підписання вказаного договору. Договір вважається продовженим на кожен наступний такий же термін і на тих самих умовах, якщо за один місяць до його закінчення жодна зі сторін не заявить про бажання його розірвати. До вказаного договору додано макет зображення реклами на тролейбусі та акт виконаних робіт від 09.10.2017 р. (п. 7.1, 7.3 договору) (а.с. 23, 24, 25).

09.10.2017 р. між комунальним підприємством "Чернівецьке тролейбусне управління" (далі - Підприємство) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (далі - Замовник) укладено договір №102. Відповідно до предмету вказаного договору Підприємство надає замовнику тролейбус №345 (ЛАЗ), для перефарбування його зовнішньої поверхні, з правом нанесення на цю поверхню рекламного зображення "Водограй". Нанесена Замовником реклама за змістом повинна відповідати Закону України "Про рекламу" (п. 1.1, 1.3 Договору). Відповідно до п. 4.3 Договору за порушення законодавства про рекламу, відповідальність несе Замовник.

Розділом 3 вказаного договору визначено ціну договору та порядок розрахунків. Так, відповідно до п. 3.1 договору №102 сторони домовилися, що договірна ціна за цим договором становить 9900,00 грн з ПДВ, з розрахунку 825,00 грн з ПДВ на місяць.

Термін дії договору передбачений п. 6.2 Договору, згідно якого договір набирає чинності 08.10.2017 р. та діє до 07.10.2018 р. (а.с. 22).

10.11.2017 р. посадовою особою управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області ОСОБА_4 вході здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу встановлено, що на скляній (прозорій) поверхні тролейбусу №345, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом №1 в м. Чернівці, розміщено рекламу житлового комплексу "Водограй", яка не забезпечує безперешкодний огляд з салону тролейбусу, чим порушено ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу". За наслідками здійснення контролю складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 10.11.2017 р. Додаток фотокопії реклами (а.с. 18, 120).

Як вказував позивач у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, вказаний протокол ним не було отримано.

Дослідженням протоколу порушення законодавства про рекламу від 10.11.2017 р. судом встановлено, що в протоколі відсутні дані про час, місце складання, а також відсутні відомості про особу, яка притягуються до відповідальності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.11.2017 р. відповідачем на адресу комунального підприємства "Чернівецьке тролейбусне управління" направлено вимогу № 24.7/04-14-475/4482 про надання інформації та документів, а саме: договори на розміщення реклами на зовнішній поверхні, в т.ч. тролейбусу №345 (реклама ЖК "Водограй"), який курсує по маршруту №1 та документи, які підтверджують вартість розповсюджуваної реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, яка розміщена на зовнішній поверхні, в т.ч. тролейбусу №345, що курсує по маршруту №1 (а.с. 121).

На виконання вимоги, 22.11.2017 р. комунальне підприємство "Чернівецьке тролейбусне управління" направлено на адресу відповідача копії документів, в т.ч. договір №102 від 09.10.2017 на 2 арк. (а.с.121).

30.11.2017 р. відповідачем прийнято рішення №12 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (а.с. 125).

06.12.2017 р. відповідачем на адресу позивача направлено вимогу №24.07/04-4890 про надання копій документів (договору; акту приймання-передачі виконаних робіт тощо), які підтверджують вартість розповсюджуваної реклами та/або виготовлення реклами, та/або розповсюдження реклами - ЖК "Водограй", яка розміщена на тролейбусі №345 (а.с. 126).

Крім того, 06.12.3017 р. відповідачем направлено на адресу позивача запрошення №24.07/04-4891 на засідання щодо розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (а.с. 127).

Рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу та запрошення направлено позивачу, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення від 12.12.2017 р. (а.с. 128).

20.12.2017 р. на засіданні стосовно справи про порушення законодавства про рекламу відносно позивача у присутності заступника начальника ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій ОСОБА_6, начальника Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області - ОСОБА_7, завідувача сектору контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області ОСОБА_4, вирішено за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами, а саме абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу", у відповідності до вимог абз. 4 ч. 4 ст. 27 Закону України "Про рекламу", накласти на розповсюджувача, ФОП ОСОБА_5, штраф у розмірі 3437,50 грн (а.с. 131-132).

В протоколі засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 20.12.2017 р. зафіксовано, що за результатами розгляду справи встановлено: на скляній (прозорій) поверхні тролейбусу № 345, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом № 1 в м. Чернівці, розміщено рекламу, яка не забезпечує безперешкодний огляд з салону тролейбусу, чим порушено вимоги абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу".

Дослідженням протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 20.12.2017 р. встановлено, що в ході розгляду справи Управлінням надіслано вимогу на адресу КП "Чернівецьке тролейбусне управління" щодо підстав розміщення реклами на тролейбусі №345 та вартості розповсюдження реклами. З відповіді тролейбусного управління з`ясовано, що згідно договору на розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі від 06.02.2017 р. №13 (надалі - договір), укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та КП "Чернівецьке тролейбусне управління", рекламу розміщено фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 Відповідно до п. 4.3 договору відповідальність за порушення законодавства про рекламу несе ОСОБА_5 Вартість розповсюдження реклами згідно Договору складає 825,00 грн. Також, Управлінням на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 надіслано вимогу від 06.12.2017 р. №24.07/04-4890 про надання документів щодо вартості розповсюджуваної реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами. Згідно повідомлення про поштове відправлення №243 зазначену вимогу ОСОБА_5 отримано 11.12.2017 р. Однак, станом на 20.12.2017 р. Управлінням відповідь не отримано.

На підставі матеріалів справи про порушення законодавства про рекламу та протоколу засідання від 20.12.2017 р., Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області 20.12.2017 р. прийнято рішення №13 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 штрафу у розмірі 3437,50 грн за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами, а саме абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону України "Про рекламу" (а.с. 133-134).

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово учасників справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з таких міркувань.

Засади рекламної діяльності в Україні, відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами регулює Закон України Про рекламу від 03.07.1996 р. №270/96-ВР (далі - Закон №270/96-ВР в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 Закону №270/96-ВР реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Реклама на транспорті - реклама, що розміщується на території підприємств транспорту загального користування, метрополітену, зовнішній та внутрішній поверхнях транспортних засобів та споруд підприємств транспорту загального користування і метрополітену

Статтею 18 Закону №270/96-ВР встановлено порядок розміщення реклами на транспорті. Так, розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками об'єктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами). При погодженні розміщення реклами на транспорті втручання у форму та зміст реклами забороняється.

Розміщення реклами на транспорті повинно відповідати вимогам безпеки та правил дорожнього руху.

За умови розміщення реклами на транспорті з дотриманням вимог безпеки і правил дорожнього руху забороняється вимагати від власників транспортних засобів отримання дозволів, погоджень, інших документів щодо розміщення реклами.

Забороняється розміщення на транспортних засобах: реклами, яка повторює чи імітує кольорографічні схеми спеціальних та оперативних транспортних засобів; реклами із нанесенням світлоповертаючих матеріалів; реклами, яка супроводжується звуковими чи світловими сигналами.

Забороняється розміщувати рекламу на скляних (прозорих) поверхнях транспортних засобів, за винятком випадків, коли для цього використовуються матеріали, які забезпечують безперешкодний огляд з салону транспортного засобу.

Забороняється розповсюдження реклами через радіотрансляційні або інші звукові мережі сповіщання пасажирів у транспортних засобах громадського користування, на станціях метрополітену, вокзалах, в портах та аеропортах, за винятком розповсюдження соціальної реклами.

Вимогами ст. 26 Закону №270/96-ВР визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов'язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи.

Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного; органу та його посадових осіб до суду.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу передбачена ст. 27 Закону №270/96-ВР. Особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Норми цієї статті не поширюються на порушення, зазначені у статті 24-1 цього Закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

З метою захисту інтересів суспільства, держави, споживачів реклами і учасників рекламного ринку державні органи, зазначені у статті 26 цього Закону, можуть звертатися до суду з позовами про заборону відповідної реклами та її публічне спростування.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі.

Вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України ( 2755-17).

За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, може вимагати від рекламодавців публікації відомостей, що уточнюють, доповнюють рекламу, та звертатися з позовом до суду щодо протиправних дій рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що органам у справах захисту прав споживачів не надано право здійснювати планові та позапланові заходи державного нагляду: перевірки, ревізії, огляди, обстеження та інші подібні дії. Посадові особи Держпродспоживслужби та її територіальні органи, які розглядають справу про порушення законодавства про рекламу, мають право лише на отримання документів, усних чи письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також іншої інформації, яка стосується порушень законодавства про рекламу.

До розповсюджувачів реклами винних в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами накладається штраф у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. №693 (далі - Порядок №693).

Пунктом 8 Порядку №693 передбачено, що накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Згідно п. 9 Порядку №693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

У відповідності до п. 10, 11, 12 Порядку №693, протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи.

Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.

Згідно з п. 13 Порядку №693 посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Разом з цим, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. №877-V (далі - Закон №877-V, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 2 ст. 2 Закону №877-V визначені відносини, на які дія цього Закону не поширюється. Серед перелічених відносин відсутні такі, що виникають під час здійснення нагляду (контролю) у сфері реклами.

Виключно законами встановлюються санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа (абз. 6 ч. 4 ст. 4 Закону №877-V).

Частиною 9 ст. 4 Закону №877-V передбачено, що невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом.

У відповідності із вимогами ст. 7 Закону №877-V передбачено розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю). Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі субєкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу).

Розпорядження може передбачати застосування до суб'єкта господарювання санкцій, передбачених законом.

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається суб'єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи від отримання розпорядчого документа щодо усунення порушень вимог законодавства він направляється рекомендованим листом, а на копії розпорядчого документа, який залишається в органі державного нагляду (контролю), проставляються відповідний вихідний номер і дата направлення.

Розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Усі розпорядчі документи, що приймаються під час здійснення кожного окремого заходу державного нагляду (контролю), формуються в єдину справу в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до субєкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до субєкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються (ч. 11 ст. 7 Закону №877-V).

У ч. 1 ст. 8 Закону №877-V визначено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №877-V невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Отже, Законом № 877-V затверджено вичерпний перелік розпорядчих документів органів державного нагляду (контролю), які він уповноважений приймати в процесі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Такої форми документа як протокол про порушення Законом № 877-V не передбачено.

Суд вважає, що заходи державного контролю за дотриманням законодавства України про рекламу повинні здійснюватися із врахуванням положення Закону №877-V. Натомість, посадові особи Головного управління Держпродспоживінспекції в Чернівецькій області здійснюють державний нагляд (контроль) без дотримання вимог цього Закону, зокрема, за відсутності затверджених критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності, уніфікованих форм актів, які є підставою для здійснення державного нагляду (контролю), а також актів, що складаються за результатами проведення заходів державного нагляду (контролю), планів державного нагляду (контролю), розпорядчих документів щодо такого контролю і т. ін.

Необхідно також відмітити, що представниками відповідача до суду не надано документів на підставі, яких здійснювалася перевірка дотримання законодавства про рекламу, а також щодо здійснення заходів на усунення виявленого в ході фотофіксації порушення та докази щодо винесення приписів - обов'язкових для виконання у визначені строки письмових вимог органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Як наслідок, посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області на власний розсуд здійснено заходи державного нагляду (контролю) складено протокол про порушення законодавства про рекламу, форма якого не затверджена жодним нормативним актом та накладено штрафні санкції на суб'єкта господарювання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не зафіксовано порушення фізичною-особою підприємцем ОСОБА_5 у встановленому порядку, зокрема шляхом складення відповідно акту, а тому суд вважає, що відповідач не довів порушення позивачем "поза розумним сумнівом" законодавства про рекламу наданими доказами фотофіксації такого порушення та протоколом, форма якого не затверджена.

Крім того, суд зазначає, що в протоколі відсутні дані про час, місце складання, а також відсутні відомості про особу, яка притягуються до відповідальності.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що жодних приписів щодо усунення порушення Закону України "Про рекламу" відповідачем по відношенню до позивача не виносилося.

Стосовно накладення оскаржуваним рішенням на позивача штрафу у розмірі 3437,50 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону №270/96-ВР забороняється розміщувати рекламу на скляних (прозорих) поверхнях транспортних засобів, за винятком випадків, коли для цього використовуються матеріали, які забезпечують безперешкодний огляд з салону транспортного засобу.

У абзаці 4 п. 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР на розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, накладається штраф у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Частиною 5 ст. 27 Закону №270/96-ВР встановлено, що вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що у розділі 3 договору про розміщення реклами від 24.09.2015 р. укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та Житлово-будівельним кооперетивом "Водограй" визначено порядок розрахунків. Так відповідно до п. 3.1 сторонами встановлена кількість тролейбусів, на які повинна бути нанесена рекламна продукція - 1 шт., та визначено розмір оплати за 1 тролейбус - 2780,00 грн в місяць, без ПДВ. Сума даного Договору, що підлягає сплаті Замовником Виконавцю складає - 33360,00 грн без ПДВ за 12 місяців. Сплата за даним договором здійснюється Замовником шляхом 100% передплати на протязі 3-х робочих днів, з дня підписання даного Договору в сумі, що складає 33360,00 грн (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1 договору на розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі №102 від 09.10.2017 р. укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та комунальним підприємством "Чернівецьке тролейбусне управління", сторони домовилися, що договірна ціна за цим договором становить 9900,00 грн з ПДВ, з розрахунку 825,00 грн з ПДВ на місяць.

Приймаючи оскаржуване рішення № 13 від 20.12.2017 р.., відповідач за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами, а саме абз. 5 ч. 4 ст. 18 Закону №270/96-ВР, у відповідності до вимог абз. 4 ч. 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР, наклав на розповсюджувача реклами ФОП ОСОБА_5 штраф у розмірі 3437,50 грн.

Дослідженням розрахунку штрафних санкцій складеного відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 встановлено, що розрахунок відповідачем здійснено на підставі договору на розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі укладеного, між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та комунальним підприємством "Чернівецьке тролейбусне управління" від 09.10.2017 р. №102, виходячи з вартості виконаних робіт за розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі у розмірі 687,50 грн (а.с. 130). Відтак, розмір п`ятикратної вартості розповсюдження реклами згідно розрахунку склав 3437,50 грн (687,5 грн х 5).

Однак, ні у відзиві на позовну заяву, ні у судовому засіданні, представниками відповідача не обґрунтовано застосування до позивача оскаржуваним рішенням штрафу у розмірі 3437,50 грн. Крім того, відповідач не обґрунтував підстави застосування до позивача штрафу виходячи з вартості виконаних робіт за розміщення зовнішньої реклами на тролейбусі у розмірі 687,50 грн, а не з вартості розповсюдження реклами, як того вимагає абз. 4 ч. 4 ст. 27 Закону №270/96-ВР.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб передбачені Конституцією та законами України, а також необґрунтовано.

Щодо посилання відповідача на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.04.2018 р. у справі №824/263/18-а, яким адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про стягнення штрафної санкції задоволено. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, ідентифікаційний код НОМЕР_1 до Державного бюджету штрафну санкцію в розмірі 3437,50 грн, суд зазначає наступне.

Як видно із системи діловодство Спеціалізованого суду рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.04.2018 р. у справі №824/263/18-а законної сили не набрало.

Відповідно з вимогами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладеного суд, приходить до висновку, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.04.2018 р. у справі №824/263/18-а, яке не набрало законної сили, немає преюдиційного значення під час розгляду даної справи.

Інші доводи відповідачів щодо правомірності оскаржуваного рішення суд відхиляє, оскільки вони спростовуються вищенаведеними порушеннями під час його прийняття.

У ст. 70 КАС України визначено, що спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, повязаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо).

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 та 2 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 - 76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних доказів наданих учасниками справи, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією №149 від 16.05.2018 р.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 139, 241, 243, 255, 293 та 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 20.12.2017 р. №13.

3. Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області (вул. Сторожинецька, буд. 115, м. Чернівці, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Судді В.К. Левицький

Повний текст рішення складено 24.09.2018 р.