Справа № 688/3242/18
Суддя: Березюк Н. П.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/3242/18
№ 2-а/688/66/18
Рішення

Іменем України

27 вересня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Грицак Г.О.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Уманського РВП в м. Умань майора поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі,

встановив:

17 вересня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі, посилаючись на те, що 06 вересня 2018 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Вважає дану постанову незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства України, та такою, що підлягає скасуванню, адже він адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не скоював та відповідачем порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 27 вересня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вказав, що виїжджаючи із АЗС на головну дорогу, оцінив дорожню обстановку. Оскільки на головній дорозі не було автомобілів, яким він міг створити перешкоду для руху, продовжив рух. Через кілька хвилин його зупинив відповідач на службовому автомобілі, звинуватив у порушенні Правил дорожнього руху та склав постанову про притягнення до відповідальності. При цьому не розяснив йому право мати захисника та інших прав особи, що притягується до відповідальності. Зазначив, що відповідач не залучав свідків, а також не фіксував події технічними засобами.

Відповідач інспектор СРПП Уманського РВП в м. Умань ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані, причини неявки в судове засідання не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позов не надав, не висловив своєї позиції щодо власної участі у розгляді справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України суд розглянув справу без участі відповідача, належним чином повідомленого про судове засідання, у звязку з його неявкою без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, показання свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №072656 від 06 вересня 2018 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 255 грн. За вказаною постановою ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUZUKI, державний номер НОМЕР_1, 06 вересня 2018 року о 20 год. 45 хв. на автодорозі Стрий-Знамянка 550 км, при виїзді на головну дорогу порушив вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Реалізовуючи свої повноваження, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст.9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб'єкта владних повноважень.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад конкретного адміністративного правопорушення становлять суб'єкт, об'єкт, суб'єктивна та об'єктивна сторони правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає адміністративну відповідальність особи.

Диспозиція ч.1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, в т.ч. за порушення вимог дорожніх знаків. Тобто, для встановлення однієї з обовязкових ознак складу даного адміністративного правопорушення обєктивної сторони - необхідно встановити, що особа (водій) винна у порушенні вимог дорожніх знаків, що підтверджується відповідними доказами.

Відповідно до ч.1ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Аналогічна норма передбачена п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Відповідно до п. 8.4. "б" Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги. Дорожній знак п. 2.1 ПДР України означає "Дати дорогу": водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, що свідчить про те, що водій ОСОБА_1 порушив вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу». Крім того, після відкриття провадження в справі відповідачем не наведено та не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту порушенням ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу».

Отже відповідачем та в судовому засіданні не доведено, що дії ОСОБА_1 містять ознаки обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що свідчить про відсутність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, а тому він не може нести юридичну відповідальність.

Крім того, при накладенні стягнення, відповідач не розяснив особі, що притягується до відповідальності його права, що є порушенням права на захист та підтверджується застереженням позивача на копії постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому такі дії відповідача є неправомірними.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду доказів на спростування позовних вимог, відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП в діях ОСОБА_1 та доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі підлягає скасуванню як протиправна, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.9, ч.1 ст.121, п.1 ч.1 ст.ст.247, 251, 280, 284 КУпАП, ст.ст.77, 268-272, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора СРПП Уманського РВП в м. Умань майора поліції ОСОБА_2 неправомірними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №072656, винесену 06 вересня 2018 року інспектором СРПП Уманського РВП ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: