Справа № 805/3560/18-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 р. Справа№805/3560/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,

при секретарі Оголь В.К.

за участю

представника позивача ОСОБА_1 (за дов. від 21.08.2018 року),

представника позивача ОСОБА_2 (за дов. від 03.04.2018 року №99-99-11-17/05/119),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального судового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Транспортні системи України Донбасавтогазсервіс (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Торгова, 60 оф. 10) до Державної фіскальної служби України (, м. Київ, вул. Львівська пл.,8) про визнання незаконними дій (бездіяльність) ДФС України щодо не реєстрації податкових накладних №206 від 29.09.2017 року, №201 від 31.10.2017 року, №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року, №103 від 15.12.2017 року та зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датами фактичного надходження вказані податкові накладні, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Транспортні системи України Донбасавтогазсервіс звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій (бездіяльності) ДФС України щодо не реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами господарської діяльності протягом 2017 року позивачем було складено податкові накладні за №185 від 30.10.2017 року; №192 від 26.09.2017 року; №198 від 27.09.2017; №202 від 27.09.2017; №209 від 29.09.2017 року; №210 від 29.09.2017 рок; №213 від 29.09.2017 року; №215 від 29.09.2017 року; №217 від 29.09.2017 року; №218 від 29.09.2017 року; №218 від 29.09.2017 року; №219 від 29.09.2017 року; №221 від 29.09.2017 року; №222 від 29.09.2017 року; №169 від 22.09.2017 року; №131 від 19.09.2017 року; №128 від 19.09.2017 рок; №124 від 18.09.2017 рок; №175 від 22.09.2017 року; №172 від 22.09.2017 року; №170 від 22.09.2017 року; №149 від 21.09.2017 року; №132 від 19.09.2017 року; №207 від 29.09.2017 року; №214 від 29.09.2017 року; №211 від 29.09.2017 року; №212 від 29.09.2017 року; №194 від 27.09.2017 року; №183 від 25.09.2017 року; №118 від 25.09.2017 року; №118 від 20.10.2017 року; №188 від 31.10.2017 року; №178 від 30.10.2017 року; №193 від 26.09.2017 року; №197 від 27.09.2017 року; №203 від 28.08.2017 року; №205 від 28.09.2017 року; №206 від 29.09.2018 року; №225 від 29.09.2017 року; №44 від 09.10.201 року; №84 від 13.10.2017 року; № 89 від 13.10.2017 року; №102 від 18.10.2017 року; №104 від 18.10.2017 року; №109 від 19.10.2017 року; №115 від 20.10.2017 року; №119 від 20.10.2017 року; №120 від 20.10.2017 року; №126 від 20.10.2017 року; №130 від 20.10.2017 року; №132 від 20.10.2017 року; №132 від 2.10.2017 рок; №146 від 24.10.2017 року; №152 від 21.09.2017 року; №154 від 26.10.20178 року; №158 від 26.10.2017 року; №173 від 27.10.2017 року; №174 від 22.09.2017 року; №176 від 30.10.2017 року; №179 від 30.10.2017 року; №182 від 31.10.2017 року; №185 від 31.10.2017 року; №186 від 31.10.2017 року; №187 від 26.09.2017 року; №190 від 31.10.2017 року; №191 від 31.10.2017 року; №192 від 31.10.2017 року; №193 від 31.10.2017 року; №194 від 31.10.2017 року; №196 від 31.10.2017 року; №198 від 1.10.2017 року; №201 від 31.10.2017 року; №202 від 31.1.2017 року; №203 від 31.10.2017 року; №105 від 19.10.2017 року; №110 від 19.10.2017 року; №121 від 20.10.2017 року; №124 від 20.10.2017 року; №140 від 23.10.2017 року; №143 від 23.102017 року; №145 від 24.10.2017 року; №148 від 24.10.2047 року; №150 від 25.10.2017 року; №155 від 26.10.2017 року; №156 від 2610.2017 року; №160 від 26.10.2017 року; №161 від 26.10.2017 року; №166 від 26.10.2017 року; №166 від 26.10.2017 року; №168 від 26.10.2017 року; №171 від 27.10.2017 року; №174 від 27.10.2017 року; №107 від 14.11.2017 року; №100 від 14.11.2017 рок; №89 від 14.11.2017 року; №125 від 16.11.2017 року; №116 від 16.11.2017 року; №113 від 16.11.2017 року; №112 від 16.11.2017 року; №74 від 10.11.2017 року; №71 від 10.11.2017 року; №92 від 13.11.2017 рок; №90 від 13.11.2017 року; №149 від 20.11.2017 року; №139 від 17.11.2017 року; №146 від 17.11.2017 року; №136 від 17.11.2017 року; №133 від 17.11.2017 року; №131 від 17.11.2017 року; №114 від 16.11.2017 року; №147 від 17.11.2017 року; №119 від 21.07.2017 року; №108 від 20.07.2017 року; №111 від 20.07.2018 року; №107 від 20.07.2017 року, №104 від 20.07.2018 року, №99 від 18.07.2018 року, №170 від 24.11.2017 року, №169 від 24.11.20147 року, №150 від 21.11.2017 року, №148 від 20.11.2017 року, №205 від 30.11.2017 року, №185 від 27.11.2017 року, №167 від 23.11.2017 року, №173 від 24.11.2017 року; №179 від 24.11.2017 року; №161 від 22.11.2017 року; №171 від 17.11.2017 року; №201 від 30.11.2017 року; №87 від 13.12.2017 року; №105 від 15.12.2017 року; №103 від 15.12.2017 року, які направлялись для реєстрації в Єдиний реєстр податкових накладних. Згідно отриманих електронних квитанцій всі податкові накладні прийнято, проте їх реєстрацію було зупинено.

Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації позивачу було безпідставно відмовлено в реєстрації податкових накладних.

Зважаючи на незаконність дій контролюючого органу та безпідставну відмову у реєстрації податкових накладних позивачем в адміністративному порядку були оскаржені рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних.

Позивач вважає бездіяльність органу ДФС протиправною та такою, по порушує вимоги ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив проти позову, в якому зазначив, що позивачем надані не всі документи, визначені у переліку, затвердженому Наказом Міністерства України від 13.06.2017 року №567 та передбачені умовами договорів, у зв`язку з чим, надані позивачем документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації були прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних позивача.

За результатами розгляду скарги платника податків та у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» № 2245-VII від 07.12.2017 року майже всі податкові накладні Дочірнього підприємства Публічного акціонерного товариства «Транспортні системи України» «Донбасавтогазсервіс» були зареєстровані, за виключенням податкових накладних №87 від 13.12.2017 року №105 від 15.12.2017 року та №103 від 15.12.2017 року. Про наведенні обставини позивач був обізнаний з грудня 2017 по січень 2018 року після отримання на електрону адресу відповідних квитанцій.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання до суду доказів на підтвердження наведених у позовній заяві обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а саме: податкових накладних, рішень податкового органу, якими відмовлено у реєстрації податкових накладні, копії договорів купівлі продажу, видаткові накладні, платіжні доручення та інші документи, які підтверджують правомірність дій позивача.

Позивачем надано заяву про продовження процесуального строку для надання витребуваних доказів, у зв`язку з чим позивач просив продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви до 15.06.2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано додатковий строк для усунення недоліків позовної заяви до 15 червня 2018 року шляхом надання до суду доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами загального судового провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 05.07.2018 року.

05.07.2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 10.07.2018 року.

10.07.2018 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладено до 01.08.2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.08.2018 року продовжено строк проведення підготовчого провадження в адміністративній справі та оголошено перерву до 22.08.2018 року.

22.08.2018 року розгляд справи відкладено до 04.09.2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року закрито підготовче провадження, судовий розгляд справи призначено на 25.09.2018 року.

В доповненнях до відзиву на позовну заяву представник відповідача просив визнати зловживання процесуальними правами позивача та залишити без розгляду позовні вимоги в частині визнання незаконними дій (бездіяльність) ДФС України щодо не реєстрації податкових накладних: №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року та №103 від 15.12.2017 року у задоволенні позовних вимог щодо яких, відмовити.

Позивачем до суду надано уточнену позовну заяву із зменшенням позовних вимог. Позивач просить визнати незаконними дії (бездіяльність) ДФС України щодо не реєстрації податкових накладних ДП ПАТ «ТСУ» «Донбасавтогазсервіс» в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датами фактичного надходження податкові накладні: №206 від 29.09.2017 року, №201 від 31.10.2017 року, №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року, №103 від 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши доводи, позовних вимог, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За результатами господарської діяльності позивачем протягом 2017 року складались податкові накладні за №185 від 30.10.2017 року; №192 від 26.09.2017 року; №198 від 27.09.2017; №202 від 27.09.2017; №209 від 29.09.2017 року; №210 від 29.09.2017 рок; №213 від 29.09.2017 року; №215 від 29.09.2017 року; №217 від 29.09.2017 року; №218 від 29.09.2017 року; №218 від 29.09.2017 року; №219 від 29.09.2017 року; №221 від 29.09.2017 року; №222 від 29.09.2017 року; №169 від 22.09.2017 року; №131 від 19.09.2017 року; №128 від 19.09.2017 рок; №124 від 18.09.2017 рок; №175 від 22.09.2017 року; №172 від 22.09.2017 року; №170 від 22.09.2017 року; №149 від 21.09.2017 року; №132 від 19.09.2017 року; №207 від 29.09.2017 року; №214 від 29.09.2017 року; №211 від 29.09.2017 року; №212 від 29.09.2017 року; №194 від 27.09.2017 року; №183 від 25.09.2017 року; №118 від 25.09.2017 року; №118 від 20.10.2017 року; №188 від 31.10.2017 року; №178 від 30.10.2017 року; №193 від 26.09.2017 року; №197 від 27.09.2017 року; №203 від 28.08.2017 року; №205 від 28.09.2017 року; №206 від 29.09.2018 року; №225 від 29.09.2017 року; №44 від 09.10.201 року; №84 від 13.10.2017 року; № 89 від 13.10.2017 року; №102 від 18.10.2017 року; №104 від 18.10.2017 року; №109 від 19.10.2017 року; №115 від 20.10.2017 року; №119 від 20.10.2017 року; №120 від 20.10.2017 року; №126 від 20.10.2017 року; №130 від 20.10.2017 року; №132 від 20.10.2017 року; №132 від 2.10.2017 рок; №146 від 24.10.2017 року; №152 від 21.09.2017 року; №154 від 26.10.20178 року; №158 від 26.10.2017 року; №173 від 27.10.2017 року; №174 від 22.09.2017 року; №176 від 30.10.2017 року; №179 від 30.10.2017 року; №182 від 31.10.2017 року; №185 від 31.10.2017 року; №186 від 31.10.2017 року; №187 від 26.09.2017 року; №190 від 31.10.2017 року; №191 від 31.10.2017 року; №192 від 31.10.2017 року; №193 від 31.10.2017 року; №194 від 31.10.2017 року; №196 від 31.10.2017 року; №198 від 1.10.2017 року; №201 від 31.10.2017 року; №202 від 31.1.2017 року; №203 від 31.10.2017 року; №105 від 19.10.2017 року; №110 від 19.10.2017 року; №121 від 20.10.2017 року; №124 від 20.10.2017 року; №140 від 23.10.2017 року; №143 від 23.102017 року; №145 від 24.10.2017 року; №148 від 24.10.2047 року; №150 від 25.10.2017 року; №155 від 26.10.2017 року; №156 від 2610.2017 року; №160 від 26.10.2017 року; №161 від 26.10.2017 року; №166 від 26.10.2017 року; №166 від 26.10.2017 року; №168 від 26.10.2017 року; №171 від 27.10.2017 року; №174 від 27.10.2017 року; №107 від 14.11.2017 року; №100 від 14.11.2017 рок; №89 від 14.11.2017 року; №125 від 16.11.2017 року; №116 від 16.11.2017 року; №113 від 16.11.2017 року; №112 від 16.11.2017 року; №74 від 10.11.2017 року; №71 від 10.11.2017 року; №92 від 13.11.2017 рок; №90 від 13.11.2017 року; №149 від 20.11.2017 року; №139 від 17.11.2017 року; №146 від 17.11.2017 року; №136 від 17.11.2017 року; №133 від 17.11.2017 року; №131 від 17.11.2017 року; №114 від 16.11.2017 року; №147 від 17.11.2017 року; №119 від 21.07.2017 року; №108 від 20.07.2017 року; №111 від 20.07.2018 року; №107 від 20.07.2017 року, №104 від 20.07.2018 року, №99 від 18.07.2018 року, №170 від 24.11.2017 року, №169 від 24.11.20147 року, №150 від 21.11.2017 року, №148 від 20.11.2017 року, №205 від 30.11.2017 року, №185 від 27.11.2017 року, №167 від 23.11.2017 року, №173 від 24.11.2017 року; №179 від 24.11.2017 року; №161 від 22.11.2017 року; №171 від 17.11.2017 року; №201 від 30.11.2017 року; №87 від 13.12.2017 року; №105 від 15.12.2017 року; №103 від 15.12.2017 року, які направлялись на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Рішеннями комісії Державної фіскальної служби України про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації позивачу відмовлено у реєстрації вищезазначених податкових накладних, у зв`язку із наданням платником податку копій, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Позивачем в адміністративному порядку оскаржені рішення комісії ДФС про відмовлення у реєстрації податкових накладних шляхом подання до ДФС України скарг від 06.11.2017 року, 09.11.2017 року, 04.12.2017 року, 07.12.2017 року, 15.12.2017 року, 22.12.2017 року, 29.12.2017 року, 22.01.2018 року.

22.01.2018 року позивачем подано скаргу на бездіяльність ДФС України в якій позивачем було зазначено, що всі рішення про відмову у реєстрації податкових накладних були оскаржені платником податків в адміністративному порядку, проте податкові накладні не зареєстровані в ЄРПН.

В ході розгляду справи позивачем подано уточнену позовну заяву із зменшенням позовних вимог, в якій позивач просив визнати незаконними дії (бездіяльність) ДФС України щодо не реєстрації податкових накладних ДП ПАТ «ТСУ» «Донбасавтогазсервіс» в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датами фактичного надходження податкові накладні: №206 від 29.09.2017 року, №201 від 31.10.2017 року, №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року, №103 від 15.12.2017 року.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, судом виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно п. 74.2 ст. 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наведені редакції статті 201 та 74.2. Податкового кодексу України були чинними на час подання позивачем податкової накладної та прийняття Державною фіскальною службою рішення про зупинення реєстрації.

Проте Законом України № 2245-VIII від 07.12.2017 року, який набув чинності 31.12.2017 року, стаття 201.16. викладена в новій редакції: реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пункт 74.2. статті 74 Податкового кодексу був виключений на підставі зазначеного Закону.

Тобто при прийнятті оскаржуваного рішення податковим органом не булі враховані зміни до Податкового Кодексу України, внесені Законом України № 2245-VIII від 07.12.2017 року.

Крім того, відповідні Порядки на виконання приписів статті 201.16. Податкового Кодексу булі затверджені Постановою КМУ від 21.02.2018 року № 117. Тобто на час прийняття Рішення комісії ДФС України 09.01.2018 року вказаних порядків не існувало, а ті норми, на підставі яких приймалось рішення про зупинення реєстрації булі змінені та частково скасовані.

В ході розгляду справи позивачем до суду подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просив визнати незаконними дії (бездіяльність) ДФС України щодо не реєстрації податкових накладних ДП ПАТ «ТСУ» «Донбасавтоггазсервіс» в Єдиному реєстрі податкових накладних №206 від 29.09.207 року, №201 від 31.10.2017 року, №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року №103 від 15.12.2017 року.

Проте, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно квитанцій №3 від 13.01.2018 року № податкову накладну ДП ПАТ «ТСУ» «Донбасавтоггазсервіс» від 31.01.2017 року №201 зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог пункту 57-1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Разом з цим, відповідно квитанції №3 від 12.01.2018 року № податкову накладну від 29.09.2017 року №206 зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог пункту 57-1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстави для задоволення позову, в цій частині, у зв`язку з реєстрацією зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанцій № від 29.12.2017 року щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 13.12.2017 року №87, квитанції № від 29.12.2017 року щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 року №103 та квитанції № від 29.12.2017 року щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 року №105 зазначені податкові накладні не відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567, зроблений за результатом опрацювання СМОК, під час якого виявлена невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах. Запропоновано надати пояснення або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН відповідно до п «в» п.п.201.16.1 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 1306.2017 року №567.

Рішеннями комісії ДФС України від 09.01.2018 року №551647/25119280 по податковій накладній від 13.12.207 року №87, від 09.01.2018 №551649/25119280 по податковій накладній №103 від 15.12.2017 року та від 09.01.2018 року №551648/2511928 по податковій накладній від 15.12.217 року №105 позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних відповідно до пунктів 201.16.3 пункту 201 розділу V Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, в оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкової накладної, складеної позивачем.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено, що саме стало підставою для винесення вказаних рішень, а зазначено загалом, що надані платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства чи недостатність поданих документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Проте не вказано, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Крім того, встановлено, що 29.12.2017 року позивач надав документи на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №87 від 13.12.2017 року, а саме: видаткова накладна №2383 від 13.12.2017 року; прибуткова накладна №2151 від 12.12.2017 року; виписка рахунку за період з 01.12.2017 року по 27.12.2017 року; договір №3-К/01 від 04.01.2016 року.

30.12.2017 року по податковій накладній від 15.12.2017 року №103 позивачем надано документи на підтвердження реальності здійснення операцій, а саме: прибуткова накладна №2133 від 11.12.2017 року; видаткова накладна №2409 від 15.12.2017 року; виписка по рахунку за періоди з 01.12.2017 року по 27.12.2017 року; договір №2-М/01.

29.12.2017 року по податковій накладній від 15.12.2017 року №105 позивачем надано документи на підтвердження реальності здійснення операцій, а саме: видаткова накладна №2419 від 15.12.2017 року; виписка по рахунку за період з 01.12.2017 року по 27.12.2017 року; договір №1 про постачання товару від22.09.2017 року; прибуткова накладна №2157 від 12.12.2017 року; договір №2-М/01 від 04.01.2016 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що, зважаючи на наявність у позивача, передбачених чиним законодавством України, документів, які свідчать про проведення господарських операцій, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року, №103 від 15.12.2017 року.

Разом з цим позивачем у позовній заяві не було заявлено позовної вимоги щодо скасування рішень Державної фіскальної служби України від 09.01.2018 за №551647/25119280, №551649/25119280, 551648/25119280 про відмову в реєстрації податкових накладних №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року, №103 від 15.12.2017 року.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає можливим вийти за межі позовних вимог та замість визнання неправомірним дій відповідача щодо не реєстрації податкових накладних ДП ПАТ «ТСУ» «Донбасавтогазсервіс» в Єдиному реєстрі податкових накладних №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року, №103 від 15.12.2017 року встановити спосіб захисту порушення права позивача шляхом скасування рішень Державної фіскальної служби України від 09.01.2018 за №551647/25119280, №551649/25119280, 551648/25119280 про відмову в реєстрації податкових накладних №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року, №103 від 15.12.2017 року.

Разом з цим, суд зауважує, що згідно пункту 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому Постановою КМУ вид 21.02.2018 року № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відтак не підлягає задоволенню вимога позивача про зобовязання ДФС Україні зареєструвати податкові накладні датами фактичного надходження.

Згідно частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1762,00 грн, що документально підтверджується платіжним дорученням від 04.05.2018 року № 4373.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1762,00 грн підлягає стягненню з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 6, 19-20, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Транспортні системи України Донбасавтогазсервіс (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Торгова, 60 оф. 10) до Державної фіскальної служби України (, м. Київ, вул. Львівська пл.,8) про визнання незаконними дій (бездіяльність) ДФС України щодо не реєстрації податкових накладних №206 від 29.09.2017 року, №201 від 31.10.2017 року, №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року, №103 від 15.12.2017 року та зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датами фактичного надходження вказані податкові накладні задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 09.01.2018 за №551647/25119280, №551649/25119280, 551648/25119280 про відмову в реєстрації податкових накладних №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року, №103 від 15.12.2017 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №87 від 13.12.2017 року, №105 від 15.12.2017 року, №103 від 15.12.2017 року подані ДП ПАТ «ТСУ» «Донбасавтогазсервіс».

Стягнути з Державної фіскальної служби України (за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень) на користь Публічного акціонерного товариства Транспортні системи України Донбасавтогазсервіс судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 25.09.2018 року.

Повний текст рішення складено 03.10.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. ч. 5, 6 ст. 250 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаш Г.П.