Справа № 1540/4297/18
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4297/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді, ОСОБА_1, розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобовязання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

Зобов'язати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати мені до стажу роботи, що дає право на щомісячне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету імені ОСОБА_3 за період з 1 вересня 1983 року по 01 липня 1988 року, що становить 2 роки 5 місяців та період роботи на посаді судді Жовтневого та Приморського районних суддів м. Одеси у період з 20 квітня 1995 року по 27 червня 2018 року, як особі, яка має стаж роботи станом на 27 червня 2018 року 27 роки 7 місяці, 14 днів., встановивши розмір посадового окладу, з якого необхідно обчислювати довічне грошове утримання судді у відставці 27200 (двадцять сім тисяч двісті) гривень, в тому числі: оклад судді; доплата за вислугу років за наявності стажу роботи більше 20 років; 10% за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі перерахувати та виплачувати судді у ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з заробітної плати розміром 27200 грн., відповідно до довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області, починаючи з 28.06.2018 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що ОСОБА_2 з 01 вересня 1983 року по 01 липня 1988 року навчався на юридичному факультеті Одеського державного університету імені ОСОБА_3 (денна форма навчання), що підтверджується копією диплому. Рішенням Одеської обласної ОСОБА_4 народних депутатів від 19 квітня 1995 р. № 67 ХХІІ ОСОБА_2, був обраний суддею Жовтневого районного суду м. Одеси. Наказом начальника Управління юстиції Одеської області № 32-ос від 20 квітня 1995 року позивача було зараховано до штату Жовтневого районного суду м. Одеси з 20 квітня 1995 року та встановлено посадовий оклад відповідно до штатного розкладу. Указом Президента України від 25 січня 2003 року №43/2003 ОСОБА_2 було переведено на роботу до новоутвореного місцевого Приморського районного суду м. Одеси. Постановою Верховної ради України «Про обрання суддів» № 3433 від 02 квітня 2000 року, відповідно до пункту 27 статті 85, частини першої статті 128 Конституції України (254к/96-ВР) та статті 9 Закону України «Про статус суддів» (2862-12), позивача обрано суддею безстроково. Згідно з Рішенням ОСОБА_4 правосуддя України № 1357/0/15-18 від 10.05.2018 року ОСОБА_2 був звільнений з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у відставку. Наказом Голови Приморського районного суду м. Одеси № 35-ОС/С від 19.06.2018 р. ОСОБА_2 відраховано зі штату Приморського районного суду м. Одеси з 27.06.2018 року, у зв'язку з звільненням у відставку. Центральним ОУПФУ в м. Одесі 17.08.2018 р. позивачу було надано повідомлення № 847464, в якому зазначено, що при вирішенні питання про призначення довічного грошового утримання судді у відставці, позивачу довічне грошове утримання, як судді у відставці, призначено в розмірі 82% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Позивач зазначає, що відповідач виходив з того, що до стажу роботи на посаді судді відноситься тільки військова служба, навчання та фактична робота на посаді судді, з посиланням на те, що положеннями чинного законодавства передбачено виключний перелік посад, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді. Таке рішення та позицію відповідача позивач вважає незаконними та необґрунтованими. На думку позивача, стаж роботи судді, що дає йому право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання становить 27 років 7 місяців 14 днів, з урахуванням роботи на посаді судді, навчання за денною формою на юридичному факультеті.

Ухвалою суду від 29.08.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.09.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який, відповідач не погоджується з позовними вимогами, оскільки до стажу роботи, що дає право на щомісячне грошове утримання судді у відставці управлінням враховано періоди роботи на посаді судді Жовтневого та Приморського районних судів м. Одеси у період з 20.04.19995 року по 27.06.2018 року, встановлено розмір посадового окладу, з якого необхідно обчислювати довічне грошове утримання судді у відставці 27200,00 грн. Відповідач зазначає, що період навчання не входить до спеціального стажу судді для обчислення довічного утримання відповідно до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а тому зараховувати період навчання до спеціального стажу немає жодних законних підстав. Оскільки, згідно з розрахунком відповідача, позивач має 23 роки 1 місяць 12 днів спеціального стажу, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача становить 86 відсотків, а тому вимога щодо зобовязання перерахувати та виплачувати довічне грошове утримання в розмірі 90% заробітної плати не є такою, що належить до задоволення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки.

З 11.05.1981 року по 18.05.1983 року позивач проходив строкову військову службу.

З 01.09.1983 року по 01.07.1988 року позивач навчався на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.. ОСОБА_3 за денною формою навчання.

Рішенням Одеської обласної ОСОБА_4 народних депутатів від 19 квітня 1995 р. № 67 ХХІІ ОСОБА_2, був обраний суддею Жовтневого районного суду м. Одеси.

Наказом начальника Управління юстиції Одеської області № 32-ос від 20 квітня 1995 року позивача було зараховано до штату Жовтневого районного суду м. Одеси з 20 квітня 1995 року та встановлено посадовий оклад відповідно до штатного розкладу.

Указом Президента України від 25 січня 2003 року №43/2003 ОСОБА_2 було переведено на роботу новоутвореного місцевого Приморського районного суду м. Одеси.

Постановою Верховної ради України «Про обрання суддів» № 3433 від 02 квітня 2000 року позивача обрано суддею безстроково.

Згідно з Рішенням ОСОБА_4 правосуддя України № 1357/0/15-18 від 10.05.2018 року ОСОБА_2 був звільнений з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у відставку.

Наказом Голови Приморського районного суду м. Одеси № 35-ОС/С від 19.06.2018 р. ОСОБА_2 відраховано зі штату Приморського районного суду м. Одеси з 27.06.2018 року у зв'язку з звільненням у відставку.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що видана Приморським районним судом м. Одеси 02.07.2018 к, стаж роботи ОСОБА_2 станом на 27.06.2018 року становить 27 років 07 місяців 14 днів.

З огляду на довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27.06.2018 року № 5-1677/18, станом на червень 2018 року суддівська винагорода позивача становить 27200,00 грн.

Відповідно до розпорядження Центрального ОУПФУ в м. Одесі № 847464 від 17.08.2018 року, позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання з 28.06.2018 року у розмірі 82 % суддівської винагороди.

01.09.2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача, в якому вказано, що стаж на посаді судді становить 23 роки 1 місяць 12 днів, у звязку з чим довічне утримання встановлено у розмірі 86 %.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно ч. 3 ст. 142 цього Закону, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до пункту 25 розділу XII Закону № 1402-VIII, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної ОСОБА_4 України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з частиною першою статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена ОСОБА_4 ради юстиції, ОСОБА_4 кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI (в редакції, чинній до 28 березня 2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ "Про статус суддів".

Частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ "Про статус суддів", який діяв на день набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, ОСОБА_4 арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

За змістом пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем під час визначення стажу позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, не зараховано строк військової служби та 50% денної форми навчання в юридичному інституті.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIІ (набрав чинності 29 березня 2015 року), яким внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI, не містять положення стосовно збереження за суддями стажу роботи, який на момент набрання ним чинності надавав їм право на певний розмір доплати за вислугу років або право на вихід у відставку.

Відсутність такої норми є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією і законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може були звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

Конституційний суд України в рішенні від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визначив, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Враховуючи наведене, до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, слід врахувати половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та період проходження строкової військової служби, що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру та проведення відповідних виплат, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Суд встановив, що позивач просить суд зобовязати відповідача вчинити дії щодо зарахування періоду навчання до стажу для призначення довічного утримання, проте, не просить суд включити період проходження військової служби до вказаного стажу, тоді як загальний період у 27 років 07 місяців 14 днів визначається з урахуванням цього стажу.

Таким чином, в цій частині суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобовязати відповідача включити до спеціального стажу, утому числі, період проходження позивачем військової служби.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатила 1409,60 грн. судового збору, що підтверджується квитанціями № ПН1590 від 23.08.2018 року та № ПН391 від 29.08.2018 року.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_2 належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139,243, 245, 246, 263, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобовязання вчинити дії.

Зобов'язати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на щомісячне грошове утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету імені ОСОБА_3 за період з 1 вересня 1983 року по 01 липня 1988 року, що становить 2 роки 5 місяців, період роботи на посаді судді Жовтневого та Приморського районних суддів м. Одеси у період з 20 квітня 1995 року по 27 червня 2018 року, період проходження строкової військової служби з 11 травня 1981 року по 18 травня 1983 року, як особі, яка має стаж роботи станом на 27 червня 2018 року 27 років 7 місяців, 14 днів., встановивши розмір посадового окладу, з якого необхідно обчислювати довічне грошове утримання судді у відставці 27200 (двадцять сім тисяч двісті) гривень, в тому числі: оклад судді; доплата за вислугу років за наявності стажу роботи більше 20 років; 10% за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з суддівської винагороди розміром 27200 грн., відповідно до довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Одеській області, починаючи з 28.06.2018 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Стягнути з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) судовий збір у сумі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста девять гривень шістдесят копійок ).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, 65063, ІПН: НОМЕР_1).

Відповідач Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (адреса місцезнаходження: вул. Ільфа і Петрова, б. 4-а, м. Одеса, 65121, ).

Суддя Н.В. Бжассо

.