Справа № 804/16397/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2018 рокусправа № 804/16397/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: суддя-доповідач: Шальєва В.А.

судді: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 р. у справі № 804/16397/15 (суддя Олійник В.М.) за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу, скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська) про визнання протиправним наказу № 357 від 22.10.2013 р. про проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.12.2013 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 156768,26 грн., в тому числі за основним платежем - 125278,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 31489,65 грн.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2015 р. скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2014 р., якою відмовлено у задоволенні позову, та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 р., якою постанова суду першої інстанції залишена без змін, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції, що фактично перевірка проведена не фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а позивача як фізичної особи, відповідно є протиправним наказ на проведення перевірки. Крім того, судом першої інстанції не з'ясував складові анульованого боргу та не врахував правову позиція Верховного Суду України з аналогічного питання.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити. До судового засідання 27.09.2018 р. представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд визнав за можливе закінчити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.10.2013 р. ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська прийнято наказ №357 «Про проведення невиїзної документальної позапланової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2», який прийнято на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України та у зв'язку із неподанням позивачем в установлений законом строк податкової декларації або розрахунків, якщо їх подання передбачено законом.

Листом ТОВ «Кей-Колект» від 03.09.2013 року за №075-11652 як податковий агент повідомило ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про те, що 19.02.2012 року ним було прийнято рішення про анулювання (прощення) кредитної заборгованості ОСОБА_2 у сумі 92447,76 дол. США, що складає 738195,36грн. по курсу НБУ, який станом на 19.04.2012 року за курсом НБУ становив 798,5 грн. за 100 дол. США. На виконання вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України 19.04.2012 року про це та про необхідність нарахування та декларування податку на доходи фізичних осіб було повідомлено боржника.

З урахуванням наявної інформації від податкового агента відповідачем прийнято рішення про проведення невиїзної документальної позапланової перевірки позивача, яке було оформлене оскаржуваним наказом від 22.10.2013 року за №357.

Також з акту перевірки та встановлених в ході перевірки порушень суд першої інстанції встановив, що перевірку проведено стосовно фізичної особи ОСОБА_2 Відповідачем встановлено, що ОСОБА_2 не подано податкову декларацію фізичної особи ОСОБА_2 за 2012 рік. Суб'єктний склад та предмет перевірки в оскаржуваному наказі №357 від 22.10.2013 року та акті перевірки №854/1703/НОМЕР_2 від 08.11.2013 року є тотожними та стосуються одного й того ж кола питань. Оскільки, згідно з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 зареєстровано ОСОБА_2 як фізичну особу і як фізичну особу-підприємця, тому зазначення відповідачем в назві наказу про перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, замість фізичної особи ОСОБА_2, на думку суду першої інстанції, не може бути підставою для визнання оскаржуваного наказу неправомірним.

За результатами проведеної перевірки згідно з актом від 08.11.2013 року №854/1703/НОМЕР_2 встановлено, що позивач у ІІ кварталі 2012 року отримав доходи як фізична особа у вигляді додаткового блага від ТОВ «Кей-Колект» у сумі 738195,36грн. та утримався від сплати податку на доходи фізичних осіб, чим припустив порушення пп.16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України в результаті неподання податкової декларації за період, що перевірявся, в тому числі за 2012 рік; абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, у розмірі 125278,61грн.

З урахуванням таких висновків, 06.12.2013 року ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, яким згідно з пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 та п.123.1 ст.123 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання позивачу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами: за основним платежем в сумі 125278,61грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 31489,65грн.

05.11.2007 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту №0 в розмірі 95000 дол. США. Також 05.11.2007 року між ОСОБА_2 (іпотекодавець) та АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки № 0/1, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - квартиру: реєстраційний номер 16551098, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Якуба О.А. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 05.11.2007 року за номером реєстру 6942.

У зв'язку з неналежним виконанням позивачем умов кредитного договору, 17.11.2011 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-1702/11 задоволено цивільний позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1009876,57грн., а 26.03.2012 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2011 року залишено без змін. Судовими рішеннями, що набрали законної сили, встановлений той факт, що за позивачем рахується борг за невиконання умов укладеного кредитного договору у загальному розмірі - 95000 дол. США, що станом на 21.07.2011 року становить - 1009876,57грн.

Листом 17.04.2012 року № 12-21/9288 кредитор ПАТ «УкрСиббанк» повідомив ОСОБА_2 про те, що 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, за яким ПАТ «УкрСиббанк» здійснив відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № від 05.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», на користь ТОВ «Кей-Колект».

30.03.2012 року ТОВ «Кей-Колект» листом №1589 повідомило ОСОБА_2, що у разі погашення ним своєї заборгованості за кредитним договором від 05.11.2007 року №0 у розмірі 40000 дол. США, товариство анулює залишок заборгованості за вказаним договором. Та додатково вказало, що залишок заборгованості на 30.03.3012 року складає 131695,58 дол. США, а станом на 27.04.2012 року буде складати 132747,11 дол. США. Тобто, за самостійно прийнятим рішенням кредитор ТОВ «Кей-Колект» вирішив анулювати залишок заборгованості позивача за кредитним договором №0 від 05.11.2007 року, за умови, що позивач погасить борг у розмірі 40000 дол. США у період 30 календарних днів дійсності такої пропозиції.

Позивач прийняв її та 19.04.2012 року здійснив сплату кредиторської заборгованості у запропонованому розмірі. Це підтверджується копією квитанції № 49 від 19.04.2012 року на суму 40000 дол. США, що наявна в матеріалах справи.

Листом від 19.04.2012 року за №2077 кредитор повідомив приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А. про необхідність зняття заборони відчуження № 6948 з квартири за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2 за договором іпотеки, у зв'язку із повним виконанням зобов'язань по кредитному договору №0 від 05.11.2007 року.

Також 19.04.2012 року листом за вих. № 2091 ТОВ «Кей-Колект» повідомило ОСОБА_2 про анулювання боргу в порядку пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України. В повідомленні ТОВ «Кей-Колект» зазначено про прийняття рішення про анулювання кредиторської заборгованості ОСОБА_2, яка станом на 19.04.2012 року становить 92447,76 дол. США, що складає 738195,36 грн. - по курсу НБУ станом на 19.04.2012 року.

Окремо ТОВ «Кей-Колект» у своєму листі звертає увагу ОСОБА_2 на те, що відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, анульована сума заборгованості є доходом ОСОБА_2, отриманим як додаткове благо, у зв'язку з чим позивачу необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації.

Судом першої інстанції також встановлено, що інформація стосовно суми нарахованого доходу у вигляді анульованого боргу ОСОБА_2 у розмірі 738195,36грн., відображена ТОВ «Кей-Колект» у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано - за 2 кв.2012 року, про що свідчать Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів. А щодо суми анульованої частини заборгованості, то суд зазначає, що така згідно повідомлення станом на 19.04.2012 року становить - 92447,76 дол. США, що за курсом НБУ у цей час становить - 738195,36грн. Тобто, за рішенням кредитора це загальна сума кредитної заборгованості позивача за кредитними договорами і до її складу на розсуд кредитора увійшли: як тіло кредиту, так і відсотки та пеня.

Суд першої інстанції вважав, що не може втручатись у цивільно-правові відносини сторін за кредитним договором щодо розміру суми кредитної заборгованості.

Судом першої інстанції зазначено, що 10.01.2013 року ОСОБА_2 подано до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2012 рік, в якій визначено суму доходу за звітний (податковий) період відповідно до ст. 292 ПК України у розмірі 50000,00грн.

Податкова декларація про майновий стан і доходи платника податків з приводу декларування доходу, отриманого у вигляді додаткового блага, ОСОБА_2 як фізичною особою до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська за 2012 рік не надавалась, тобто податок на доходи фізичних осіб за 2012 рік ОСОБА_2 як фізичною особою не сплачувався.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2, дійсно, отримав у 2012 році додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором ТОВ «Кей-Колект» за його самостійним рішенням, про що було належним чином повідомлено позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість податкового повідомлення-рішення.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 05.11.2007 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту №0 в розмірі 95000 дол. США. Також 05.11.2007 року між ОСОБА_2 (іпотекодавець) та АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки № 0/1, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - квартиру: реєстраційний номер 16551098, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Якуба О.А. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 05.11.2007 року за номером реєстру 6942.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-1702/11 від 17.11.2011 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.03.2012 р., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1009876,57 грн. Зазначеними судовими рішеннями, що набрали законної сили, встановлено, що за позивачем рахується борг за невиконання умов укладеного кредитного договору у загальному розмірі - 95000 дол. США, що станом на 21.07.2011 року становить - 1009876,57грн.

Листом 17.04.2012 року № 12-21/9288 кредитором ПАТ «УкрСиббанк» повідомлено ОСОБА_2, що 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, за яким ПАТ «УкрСиббанк» здійснено відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № від 05.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», на користь ТОВ «Кей-Колект».

30.03.2012 року ТОВ «Кей-Колект» листом №1589 повідомило ОСОБА_2, що у разі погашення ним своєї заборгованості за кредитним договором від 05.11.2007 року №0 у розмірі 40000 дол. США, товариство анулює залишок заборгованості за вказаним договором; залишок заборгованості станом на 30.03.3012 року складає 131695,58 дол. США, а станом на 27.04.2012 року буде складати 132747,11 дол. США. Тобто, за самостійно прийнятим рішенням кредитор ТОВ «Кей-Колект» вирішив анулювати залишок заборгованості позивача за кредитним договором №0 від 05.11.2007 року, за умови, що позивач погасить борг у розмірі 40000 дол. США у період 30 календарних днів дійсності такої пропозиції.

Позивачем 19.04.2012 року здійснено сплату кредиторської заборгованості у запропонованому розмірі, що підтверджено квитанцією № 49 від 19.04.2012 року на суму 40000 дол. США.

Листом від 19.04.2012 року за №2077 кредитор повідомив приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба О.А. про необхідність зняття заборони відчуження № 6948 з квартири за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2 за договором іпотеки, у зв'язку із повним виконанням зобов'язань по кредитному договору №0 від 05.11.2007 року.

19.04.2012 року листом за вих. № 2091 ТОВ «Кей-Колект» повідомлено ОСОБА_2 про анулювання боргу в порядку пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України. В повідомленні ТОВ «Кей-Колект» зазначено про прийняття рішення про анулювання кредиторської заборгованості ОСОБА_2, яка станом на 19.04.2012 року становить 92447,76 дол. США, що складає 738195,36 грн. - по курсу НБУ станом на 19.04.2012 року. Також повідомлено ОСОБА_2 на те, що відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості є доходом ОСОБА_2, отриманим як додаткове благо, у зв'язку з чим позивачу необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації.

На вимогу суду апеляційної інстанції ТОВ «Кей-Колект» надано інформацію, що позивачу анульовано борг на залишок суми заборгованості в розмірі 738195,36 грн., з якої заборгованість по тілу кредиту - 400040,52 грн., заборгованість за відсоткам - 338154,84 грн.

10.01.2013 р. ОСОБА_2 подано до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2012 рік, в якій визначено суму доходу за звітний (податковий) період відповідно до ст. 292 Податкового кодексу України у розмірі 50000,00грн.

22.10.2013 р. начальником ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська видано наказ № 357 «Про проведення невиїзної документальної позапланової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2)», яким на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.2 п. 78.1, ст. 79 Податкового кодексу України у зв'язку з неподанням в установлений законом строк податкової декларації або розрахунків, якщо їх подання передбачено законом, фізичною особою ОСОБА_2 наказано розпочати з 28.10.2013 р. невиїзну документальну позапланову перевірку фізичної особи ОСОБА_2 з питання не подання в установлений законом строк податкової декларації або розрахунків, якщо їх подання передбачено законом. Мета перевірки - дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, тривалість перевірки - 5 робочих днів.

25.10.2013 р. копію наказу направлено позивачу, поштове відправлення отримано позивачем 30.10.2013 р. Вказані обставини підтверджені надані на вимогу суду апеляційної інстанції відповідачем копією фіскального чеку та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

08.11.2013 р. контролюючим органом складено акт № 854/1703/НОМЕР_2 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2), який протягом 2012 року отримував дохід у вигляді додаткового блага, з якого при нарахуванні не утримувався податок на доходи на фізичних осіб, яким встановлено, що фізичною особою ОСОБА_2 порушено пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України в частині неподання податкової декларації за 2012 рік; абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, в розмірі 125278,61 грн. За змістом акту перевірки позивачем отримано дохід як додаткове благо в розмірі 738195,36 грн., з якого податок на доходи фізичних осіб не нараховувався та до бюджету не сплачувався.

На підставі цього акту перевірки відповідачем 06.12.2013 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 156768,26 грн., в тому числі за основним платежем - 125278,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 31489,65 грн.

Предметом доказування в цій справі є правомірність наказу про призначення податкової перевірки та податкового повідомлення-рішення № .

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Право контролюючого органу на проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок визначено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Підпунктом 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як зазначено вище, судом встановлено, що наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 347 отримано позивачем 30.10.2013 р., тобто після того, як перевірка була розпочата.

Пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За приписами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Порядок та особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені статтею 79 Податкового кодексу України,відповідно до пункту 79.1 документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

З огляду на зміст вищенаведених правових норм, суд вказує, що оцінка правомірності наказу про проведення документальної перевірки, у тому числі позапланової невиїзної, повинна надаватися з урахуванням достатності змісту наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки.

Судом встановлено, що у преамбулі наказу від 22.10.2013 р. № 357 «Про проведення невиїзної документальної позапланової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2)» зазначено, що перевірка призначається на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.2 п. 78.1, ст. 79 Податкового кодексу України у зв'язку з неподанням в установлений законом строк податкової декларації або розрахунків, якщо їх подання передбачено законом, фізичною особою ОСОБА_2

Разом з тим, наказано розпочати з 28.10.2013 р. невиїзну документальну позапланову перевірку фізичної особи ОСОБА_2 з питання не подання в установлений законом строк податкової декларації або розрахунків, якщо їх подання передбачено законом. Мета перевірки - дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, тривалість перевірки - 5 робочих днів.

Таким чином, зі змісту наказу неможливо достовірно встановити, чи підлягає перевірці позивач як фізична особа-підприємець, чи як фізична особа - платник податків.

Крім того, неможливо ідентифікувати передбачену Податковим кодексом України України фактичну підставу для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача та предмет перевірки (або питання неподання в установлений строк податкової декларації або розрахунків, або дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного наказу, та доходить висновку, що наказ від 22.10.2013 р. № 357 ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська прийнято з порушенням визначеної Податковим кодексом України процедури призначення, а саме за відсутності в наказі підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а саму перевірку проведено без дотримання обов'язкових для цього умов, що є підставою для його скасування.

Статтею 78 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки акт перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняте на підставі такого акту перевірки податкове повідомлення-рішення не може бути визнано правомірним, тому суд визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення № .

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 р. у справі № 804/16397/15 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 р. у справі № 804/16397/15 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу, скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.

Ухвалити в справі № 804/16397/15 нову постанову.

Позов ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу, скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 357 від 22.10.2013 р. про проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № , прийняте Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 06.12.2013 р., про збільшення ОСОБА_2 суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 156768,26 грн., в тому числі за основним платежем - 125278,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 31489,65 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 27.09.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.09.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко