Справа № 742/2790/18
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/80/18
Єдиний унікальний № 742/2790/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2018 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
у складі: головуючого судді Павлова В.Г.,
при секретарі судових засідань ОСОБА_1,
23.08.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з позовом до інспектора УПП в Закарпатській області м. Мукачево - молодшого лейтенанта ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР № 180732 від 14.08.2018 року, якою застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн 00 коп.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14 серпня 2018 року інспектором УПП в Закарпатській області Котубей О.В. було винесено постанову ВР №180732 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн 00 коп. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, нібито не виконав вимоги знаку 5.16, а саме здійснив рух прямо де вказано поворот ліворуч, чим порушив п.8.4 Ґ ПДР України «порушення вимог інформаційно-вказівних знаків». Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Постанова не відображає дійсних обставин справи, є необґрунтовано і незаконною, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню судом. Висновки відповідача про вчинення ним правопорушення не підтверджуються жодним доказом, є необґрунтованими, спростовуються його поясненням. Однак постанова складалася відповідачем без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, доказів правопорушення не надано, при відсутності дорожньої розмітки відповідачем визначено рядність візуально, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Відповідач в судове засідання також не зявився, належним чином повідомлявся про час, місце і дату розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За вказаною нормою права, суд вирішує спір за наявними в справі матеріалами.
Судом встановлено, що 14.08.2018 року інспектором УПП в Закарпатській області м. Мукачево молодшим лейтенантом ОСОБА_3 було винесено постанову серії ВР № 180732 від 14.08.2018 року, відповідно до якої водій ОСОБА_2 14.08.2018 року о 10 год.20 хв. в м. Мукачево вул. Автомобілістів, поблизу АЗС «Окко» керуючи ТЗ не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16, а саме здійснив рух прямо зі смуги, яка дозволяє рух лише ліворуч, чим порушив п.п.8.4 Ґ ПДР, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень /а.с.14/.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Згідно п.2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.
У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відео-фіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відео-регістратори.
В судове засідання не були представлені відповідачем відео- або фото матеріали, які б підтверджували обставини виявленого правопорушення. На переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених статтею 251 КУпАП, зокрема відео-фіксації всіх суттєвих обставин, не може беззаперечно доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні.
Дана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення самі по собі не є окремим доказом, адже відображають не фактичні обставини події, а думку особи, яка складає постанову, про події, які є предметом оскарження.
За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії ВР № 180732 від 14.08.2018 року.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, отже на момент розгляду справи право суду на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачено нормою КАС України.
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та
всебічного з'ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.4 статті 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
На підставі абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.
Керуючись ст.ст.11,17,18,71,72,94,160,161,162,163,268,286 КАС України, суд
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 180732 від 14.08.2018 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Судові витрати компенсуються за рахунок держави, стягненню не підлягають.
Копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам сторонам по справі. Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Прилуцького
міськрайонного суду ОСОБА_4