Справа № 808/2848/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2018 рокусправа № 808/2848/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронова С.В.

судді: Чепурнов Д.В. Мельник В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2017 року у справі № 808/2848/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного агенства рибного господарства України в особі відокремленого підрозділу Управління Державного агенства рибного господарства у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, та стягнення грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державного агентства рибного господарства України в особі відокремленого підрозділу Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області (далі - відповідач, Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області), в якому просить суд:

визнати наказ №174-К від 16 серпня 2017 року виданий Управлінням Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області "Про звільнення ОСОБА_1." незаконним;

визнати наказ №191-К від 23.08.2017 виданий Управлінням Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області "Про внесення змін до наказу" незаконним;

поновити ОСОБА_1 на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль" Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області з 31 серпня 2017 року;

стягнути з Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області Державного агентства рибного господарства України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивача з 04.05.2017 було прийнято на роботу до Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області на посаду провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль", із встановленням випробувального строку у шість місяців. Зазначає, що протягом проходження випробувального строку на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів ОСОБА_1 належним чином виконував посадові обов'язки, проте, 16 серпня 2017 року на загальних зборах Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області позивача було повідомлено про його майбутнє звільнення з займаної посади з 23.08.2017 у зв'язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2017 року у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року у справі № 808/2848/17 та прийняти нову постанову про задоволення позову повністю.

Судом встановлено, що що наказом начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області від 03.05.2017 №24-К призначено ОСОБА_1 з 04.05.2017 на посаду провідного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, як такого, що успішно пройшов конкурс, а також встановлено ОСОБА_1 випробування строком шість місяців .

Листом від 16.08.2017 №02-47/1323 позивача повідомлено про те, що під час випробування ним неякісно та неналежним чином виконувались посадові обов'язки у сфері державного нагляду (контролю) в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, про що свідчить доповідна записка заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління від 16.08.2017.

Також, у вказаному листі позивача повідомлено про його звільнення з 23.08.2017 у зв'язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування.

Наказом начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області від 16.08.2017 №174-К, відповідно до п.11 ст.40 Кодексу законів про працю України та п.6 ст.35 Закону України «Про державну службу», звільнено ОСОБА_1 23.08.2017 з посади провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, у зв'язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування.

Наказом начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області від 23.08.2017 №191-К, відповідно до ч.3 ст.40 Кодексу законів про працю України та у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю на момент звільнення, наказано: внести зміни до наказу №174 від 16.08.2017 «Про звільнення ОСОБА_1.»; вважати днем звільнення ОСОБА_1, з посади провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, перший день виходу на роботу .

31 серпня 2017 року до трудової книжки ОСОБА_1 внесено запис про звільнення з посади провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області.

Позивач, вважаючи протиправними накази відповідача про звільнення, звернувся з даним позовом до суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав:

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у ч.2 ст.2 КАС України з урахуванням приписів ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, за приписами ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, переглядаючи постанову суду першої інстанції у відповідності до вимог ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів звертає увагу, що спірним наказом ОСОБА_1 звільнено з займаної посади у відповідності до п.11 ст.40 КЗпП України та п.6 ст.35 Закону України «Про державну службу», а саме: у зв'язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування.

Згідно з п.11 ч.1 ст.40 КЗпП України (тут і надалі - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування.

У ч.6 ст.35 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (тут і надалі - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 889) передбачено, що суб'єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб'єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів із зазначенням підстав невідповідності займаній посаді.

В свою чергу, у п.2 ч.1 ст.87 Закону № 889 підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є: встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.

При цьому у відповідності до ч.ч.1-3 ст.35 Закону № 889 в акті про призначення на посаду суб'єкт призначення може встановити випробування з метою перевірки відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку.

При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов'язковим.

Випробування при призначенні на посаду державної служби встановлюється строком до шести місяців.

Отже, суб'єкту призначення надано право на звільнення державного службовця при проходженні таким державним службовцем строку випробування у разі встановлення його невідповідності займаній посаді.

Разом з тим, ані в Кодексі законів про працю України, ані в Законі України «Про державну службу» не визначені обставини, за наявності яких може йти мова про невідповідність працівника займаній посаді, тобто передбачається право роботодавця на власний розсуд визначати певні обставини такими, що свідчать про невідповідність працівника займаній посаді.

В зв'язку з цим вірним є висновок суду першої інстанції про те, що питання відповідності або невідповідності займаній посаді особи, яка прийнята на державну службу, є оціночним і застосовується суб'єктом призначення у межах наданих йому дискреційних повноважень, тобто таких повноважень, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з'ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, з'ясуванню судом підлягає питання наявності чи відсутності такого виконання ОСОБА_1 посадових обов'язків, які відповідач оцінив як його невідповідність працівника займаній посаді.

Так, у спірному наказі про звільнення ОСОБА_1 № 174-К від 16.08.2017 в якості підстави для його прийняття наведено: «копія доповідної записки заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль" від 16.08.2017», в якій, в свою чергу, наведені наступні обставини, що слугували для висновку про неякісне і неналежне виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків з вимогою розглянути питання щодо його відповідності займаній посаді: 1) за результатами перевірки виконання переліку завдань на період строку випробування для державних інспекторів, а саме п.1.1 "Ведення електронного журналу та електронного щоденника інспекторським складом" встановлено:

- ОСОБА_1 до електронного реєстру не внесені протоколи: №0000014, №000147, №000362, а також результати рейдової діяльності за 50 робочих днів (на які виписано план-наказ) не внесено до електронного щоденника.

У ч.1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Разом з тим, за приписами ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачається не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

Так, з огляду на надані до матеріалів справи докази, судом першої інстанції вірно встановлено, що протоколи №0000014, №000147, №000362, а також результати рейдової діяльності за 50 робочих днів (на які виписано план-наказ) не внесено до електронного щоденника. внесені до електронного реєстру.

Доводи скаржника спростовуються наявним в матеріалах справи Переліком завдань для виконання протягом строку випробування для державних інспекторів

При цьому пунктом 1.1 Переліку завдань передбачено постійне ведення електронного журналу та електронного щоденника інспекторським складом.

В свою чергу у п.8 ч.1 ст.8 Закону № 889 державний службовець зобов'язаний виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Разом з тим, у ч.6 ст.9 № 889 передбачено, що державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов'язаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобов'язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення.

Проте, доказів того, що ОСОБА_1 звертався або до безпосереднього керівника, або до керівника вищого рівня або органу вищого рівня з питань безпідставності вимог щодо ведення електронного щоденника позивачем суду не надано. Навпаки, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 виконував (хоча і неналежно) пункт 1.1 Переліку завдань щодо ведення електронного щоденника інспекторським складом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем доведена наявність обставин неналежного виконання позивачем своїх службових обов'язків під час випробувального терміну, що, свою чергу, свідчить про законність прийняття керівником Управління Держрибагентства у Запорізькій області спірного наказу № 174-К від 16.08.2017 про звільнення ОСОБА_1 через його невідповідність займаній посаді та про правомірність винесеного наказу №191-К від 23.08.2017 виданий Управлінням Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області "Про внесення змін до наказу".

Стаття 316 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , у зв'язку з чим апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, судова колегіч,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2017 року у справі № 808/2848/17 - залишити без задоволення

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2017 року у справі № 808/2848/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник