Справа № 265/2763/18
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2763/18
Провадження №2-а/265/160/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Хайтулової Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними, третя особа: Інспекція міської ради з благоустрою м.Маріуполя Маріупольської міська ради,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними.

1. Обґрунтування позову:

14 березня 2018 року відносно ОСОБА_1, адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради була винесена постанова №464 про адміністративне правопорушення у сфері благоустрою за ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 13.02.2018 року о 15 год. 30 хв. виявлено самовільне розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення вивіска «Инсталятор» та наклейки «Ariston...» за адресою пр.Будівельників, буд.17, без затверджених паспортів, що є порушенням ст.152 КУпАП та п.14-1.20 Розділ 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011, №6/11-962 від 16.04.2013, №6/27-3040 від 23.12.2016, №7/14-1099.

З вказаною постановою Позивач не погоджується виходячи з наступного.

Стаття 152 КУпАП передбачає, що відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види.

При цьому, законом України «Про благоустрій населених пунктів» не встановлено такого виду документу дозвільного характеру як паспортів розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення.

Крім того, в постанові не зазначено, на якому саме об'єкті благоустрою м.Маріуполя були розміщені вивіска «Инсталятор» та наклейки «Ariston...», оскільки перелік об'єктів благоустрою визначено законом.

Також, зі змісту ст.152 КУпАП вбачається, що диспозиція вказаної статті передбачає вчинення правопорушення умисно.

В той же час, є незрозумілим, на підставі яких доказів було встановлено, що Позивачем саме умисно було розміщена вивіска «Инсталятор» та наклейки «Ariston...», оскільки приміщення за адресою: пр.Будівельників, буд.17 Позивачу не належить та він не має жодного відношення до зовнішнього оформлення цього приміщення.

Також під час розгляду справи, не були досліджені ніякі докази вчинення саме Позивачем адміністративного правопорушення, а весь розгляд справи полягав у винесені постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Вважав, що під час притягнення його до адміністративної відповідальності, вимоги законності, адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради дотримані не були, зокрема відсутні належні та допустимі докази його винуватості.

Посилаючись зокрема на ст.ст.7, 247, 258, 279, 288 КУпАП, просив суд: 1) скасувати постанову адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №464 від 14.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у розмірі 1700,00 грн., а провадження по справі закрити; 2) звільнити його від сплати судового збору.

2. Відзив на позов:

Адміністративна комісія виконавчого комітету Маріупольської міської ради (надалі - Адмін.комісія) вважала, позовні вимоги Позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.44 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

У п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» також наголошується, що затвердження правил благоустрою територій населених пунктів є повноваженням сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно зі ст.34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Згідно зі ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Маріупольська міська рада відповідно до чинного законодавства своїм рішенням від 21.06.2011 №6/8-616 затвердила Правила благоустрою території міста Маріуполя (далі - Правила благоустрою), які на даний час діють зі змінами та доповненнями, внесеними рішеннями міської ради від 20.09.2011 №6/11-962, від 16.04.2013 №6/27-3040 та від 23.12.2016 №7/14-1099. Вказані рішення розміщені на офіційному сайті Маріупольської міської ради, а отже є публічно доступними.

Законодавством України встановлено обов'язковість виконання нормативних актів, прийнятих органами місцевого самоврядування.

Відповідно ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно з положеннями Господарського кодексу України (ч.3 ст.23), правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов'язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території.

Так, відповідно до п.1.1 Правил благоустрою передбачено, що Правила є місцевим нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання території об'єктів благоустрою міста Маріуполя, визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні основи благоустрою міської території.

Правила є обов'язковими для виконання всіма розміщеними на території міста Маріуполя органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, їх посадовими та службовими особами, органами самоорганізації населення, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території міста Маріуполя (пункт 1.2).

Також п.1.5. передбачено, що Правила містять загальнообов'язкові на території міста норми, порушення яких тягне за собою адміністративну відповідальність на підставі ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до пункту 14-1.11 розділу 14-1 «Вимоги до розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення» Правил благоустрою передбачено, що до елементів зовнішнього художнього оформлення належать вивіски, таблички, штендери, покажчики та інші елементи дизайну міського середовища, які впливають на формування архітектурно-художнього образу міста.

Згідно до пункту 14-1.19 якщо розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення не передбачено проектною документацією будівлі (споруди), погодженою та затвердженою у встановленому порядку, то її розміщення здійснюється на підставі паспорта, оформленого в порядку, визначеному Положенням про порядок розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення на територіях м.Маріуполя.

Також пунктом 14-1.20 визначено, що елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлені без затверджених паспортів, вважаються розміщеними самовільно.

Таким чином, норма щодо обов'язку оформлення паспорту на елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлена рішенням Маріупольської міської ради від 21.06.2011 р. №6/8-616 із внесеними змінами до нього рішенням від 20.09.2011 №6/11-962. Вказане рішення є чинним, а тому обов'язковим до виконання всіма розміщеними на території міста Маріуполя органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форм власності та підпорядкування їх посадовими та службовими особами, органами самоорганізації населення, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території міста Маріуполя

Враховуючи вищенаведене, посилання Позивача на те, що обов'язок оформлення паспорту на розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення нормативно неврегульований є безпідставним.

Крім того, відповідно до Положення про адміністративну комісію, підставою для розгляду Адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою, іншими особами відповідно до Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі зазначаються посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адміністративна комісія виконкому є колегіальним органом, рішення (постанова) по справі приймається більшістю голосів членів комісії.

Вказували, що на Позивача було накладено адміністративне стягнення у розмірі 850 грн., що є мінімальним.

Вважали, зо оскаржувана постанова є законною, обгрунтованою та відповідає наданій компетенції.

Також, вважали за необхідне зазначити, що перевірка стану благоустрою населеного пункту, Інспекцією міської ради з благоустрою м.Маріуполя, проводилася у присутності Позивача, а так само і протокол було складено 13.02.2018 у присутності Позивача.

Позивача було ознайомлено із текстом складеного протоколу, він був нею особисто підписаний, жодних зауважень щодо невірності та/або неповноти складання Позивачем вказано не було. Натомість були зафіксовані пояснення «Документи оформлюю», затверджені особистим підписом Позивача.

Що вказує на те, що Позивач погодилася із тим, що елементи зовнішнього художнього оформлення, а саме вивіска «Инсталятор» та наклейки «Ariston...» на крамниці по пр.Будівельників, буд.17 розміщені саме ним, та навіть зазначив, що оформлює документи на вказані елементи зовнішнього художнього оформлення.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Типових правил благоустрою території населеного пункту, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 №310 та правил благоустрою населеного пункту, затверджених органами місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради утворюють інспекції з благоустрою населених пунктів.

Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами шляхом проведення перевірок території.

Контроль у сфері благоустрою населеного пункту спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», інших нормативно-правових актів, у тому числі цих Типових правил.

Відповідно до ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про правопорушення, передбачене ст.ст.152, 160 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції). Протоколи про правопорушення, передбачені ст.152 КУпАП також мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад.

Враховуючи викладене, постанова адміністративної комісії виконкому міської ради від 14.03.2018 №464 є цілком законною та обгрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.152, 293 КУпАП, п.п. 1.1 - 1.5 Розділу 1, п.п.6.4.25, 6.4.26 пункту 6.4 Розділу 6 Правил благоустрою території м.Маріуполя, просили відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

2. Судовий розгляд:

Ухвалою суду від 24.05.218 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи за клопотанням представника Відповідача було залучено Інспекцію Маріупольської міської ради з благоустрою.

Письмових заяв по суті, Інспекція Маріупольської міської ради з благоустрою до суду не подала.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Представник відповідача - Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - Інспекції міської ради з благоустрою м.Маріуполя Маріупольської міська ради в судове в судове засідання також не з'явився, вдруге подав клопотання про перенесення розгляду справи. Доказів щодо поважності причин перенесення розгляду справи до суду не подав.

Частина 1 ст.286 КАС України передбачає, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, ч.2 цієї статті передбачає, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

В той же час, ч.3 цієї статті передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що представник Відповідача в судове засідання не з'явився без повідомлення причин своєї неявки, тобто без поважних причин, а представник третьої особи, в судове засідання не з'явився повторно.

Відповідно до ч.9 ст.205 КА України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що неявка представників Відповідача та третьої особи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки учасники справи на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

3. Фактичні обставини та оцінка суду:

Судом встановлено, що 13 лютого 2018 року Інспекцією міської ради з благоустрою м.Маріуполя було складено протокол №0002940 відносно ОСОБА_1 про те, що при обстеженні території по пр.Будівельників, 17, було виявлено самовільно розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення вивіска «Инсталятор» та наклейки «Ariston...» за адресою пр.Будівельників, буд.17, без затвердженого паспорту, що є порушенням п.14-1.20 Розділ 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011, №6/11-962 від 16.04.2013, №6/27-3040 від 23.12.2016, №7/14-1099, ст.152 КУпАП. Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 та у поясненнях зазначено, що документи оформляються.

Також судом встановлено, що постановою Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №464 від 14.03.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, оскільки 13.02.2018 року о 15 год. 30 хв. виявлено самовільне розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення вивіска «Инсталятор» та наклейки «Ariston...» за адресою пр.Будівельників, буд.17, без затверджених паспортів, що є порушенням ст.152 КУпАП та п.14-1.20 Розділ 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011, №6/11-962 від 16.04.2013, №6/27-3040 від 23.12.2016, №7/14-1099, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Також у постанові зазначено, грошовий штраф повинен бути внесений на рахунок у 15 денний термін з дня вручення постанови, а своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у подвійному розмірі та становитиме 3400,00 грн. порядку встановленому ст.308 КУпАП.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

При цьому, відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені у Законі України «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: 1) утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів; 5) допускати на об'єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч.1 ст.34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Враховуючи зміст ч.4 ст.179 Господарського кодексу України, суд вважає, що під поняттям «Типові правила» слід розуміти правила, затверджені Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від їх змісту, але мають право конкретизувати їх положення.

Так, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 року №310 були затверджені Типові правила благоустрою території населеного пункту. При цьому, зі змісту вказаних правил вбачається, що вони не містять норм щодо вимог до розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення.

В той же час, Правила благоустрою території міста Маріуполя, які затверджені рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011 №6/11-962, від 16.04.2013 №6/27-3040, від 23.12.2016 №7/14-1099 містять розділ 14-1 «Вимоги до розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення», а підпункт 14-1.20 цього розділу передбачає, що елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлені без затверджених паспортів, вважаються розміщеними самовільно.

Таким чином, суд робить висновок, що вимога про паспорт на елемент зовнішнього художнього оформлення, яка передбачена Правилами благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 р. не відповідає вимогам Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 року №310.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документ дозвільного характеру це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Згідно з пункту 14-1.19 розділу 14-1 «Вимоги до розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення» Правил благоустрою території міста Маріуполя, якщо розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення не передбачено проектною документацією будівлі (споруди), погодженою та затвердженою у встановленому порядку, то її розміщення здійснюється на підставі паспорта, оформленого в порядку, визначеному Положенням про порядок розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення на територіях м.Маріуполя, а згідно з пп.14-1.20 цього Розділу, елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлені без затверджених паспортів, вважаються розміщеними самовільно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є фізичної особою - підприємцем, тобто суб'єктом господарювання. На фасаді будівлі, де розташоване приміщення, у якому свою підприємницьку діяльність здійснює Позивач, була розміщена вивіска «Инсталятор» та наклейки «Ariston...». ОСОБА_1 ніяких документів з приводу розміщення вказаної інформації не оформлював. Внаслідок чого, на нього було складено протокол за порушення пп.14-1.20 Розділу 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя та ст.152 КУпАП, а в подальшому притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Отже, суд робить висновок, що за своїм змістом, паспорт на елемент зовнішнього художнього оформлення, передбачений Правилами благоустрою території міста Маріуполя є документом без оформлення якого забороняється розміщувати елементів зовнішнього художнього оформлення на фасаді будівлі (споруди), а самовільне розміщення таких елементів зовнішнього художнього оформлення вважається порушенням Правил благоустрою території міста Маріуполя, внаслідок чого особа притягають до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що паспорт на елемент зовнішнього художнього оформлення, передбачений Правилами благоустрою території міста Маріуполя є документом дозвільного характеру, оскільки за його відсутності, особі заборонено вчиняти певні дії - розміщувати інформацію на фасаді будівлі, так як вона може бути притягнута до юридичної відповідальності.

В той же час, ч.3 ст.34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачає, що Правила благоустрою території населеного пункту не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Крім того, відповідно до пункту 14-1.11 розділу 14-1 «Вимоги до розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення» Правил благоустрою, до елементів зовнішнього художнього оформлення належать вивіски, таблички, штендери, покажчики та інші елементи дизайну міського середовища, які впливають на формування архітектурно-художнього образу міста.

Будь - яких доказів того, що розміщені вивіска «Инсталятор» та наклейки «Ariston...» на фасаді будівлі за адресою пр.Будівельників, 17 у м.Маріуполі впливали на формування архітектурно-художнього образу міста, суду не надано.

Відповідно до ст.7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Згідно зі ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки Закон України «Про благоустрій населених пунктів» та наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 року №310 має вищу юридичну силу у порівнянні з Правилами благоустрою території міста Маріуполя, та їх положення не передбачають обов'язку громадян оформлювати паспорта на елементи зовнішнього художнього оформлення, то суд робить висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, а тому його позовні вимоги є обгрунтованим та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72, 73, 77, 90, 242 - 246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними, третя особа: Інспекція міської ради з благоустрою м.Маріуполя Маріупольської міська ради - задовольнити.

2. Постанову №464 від 14.03.2018 року, винесену Адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

3. Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст цього рішення складено 27.09.2018 року.

Суддя А.В. Щербіна