Справа № 337/1547/18(2-а/337/50/2018)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2018 року справа № 337/1547/18(2-а/337/50/2018)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.,

суддів: Мельника В.В. Чепурнова Д.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 травня 2018 р. (суддя Салтан Л.Г.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 7 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Міннікова Віталія Миколайовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

19.04.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 11.04.2018 року об 11 годині 20 хвилин він виїхав з села Варварівка, Синельниковського p-на, Дніпропетровської області на трасу Симферопіль - Харків на автомобілі ВАЗ 2103 д/н НОМЕР_1, 1974 року випуску та рухався в напрямку м. Харків. При виїзді на трасу за ним почав рух поліцейський автомобіль, який стояв на перехресті та відразу включив проблискові маячки та сирену. В межах населеного пункту с. Варварівка він зупинив свій автомобіль на узбіччі на вимогу патрульних поліцейських. Після зупинки до нього підійшов інспектор патрульної поліції Мінніков В.М. , він запитав про причину зупинки транспортного засобу, на що інспектор відповів, що зупинив його для перевірки документів; на вимогу інспектора він надав для огляду посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Після огляду документів інспектор наголосив, що він порушив ПДР, а саме не включив аварійні сигнали після зупинки ТЗ, на що він відповів, що по-перше відсутні підстави для ввімкнення аварійних сигналів, а по- друге на автомобілях ВАЗ 2103 1974 року виробником не передбачені аварійні сигнали та не має кнопки для їх ввімкнення. Після певних консультацій зі своїм напарником інспектор запитав про причину відсутності на автомобілю передніх бризговиків на що він відповів, що заводом виробником також не була передбачена комплектація передніми бризковиками автомобілів ВАЗ 2103 1974 року випуску. Однак інспектор поліції одразу наголосив, що буде складено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення, складена інспектором УПП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Мінніковим Віталієм Миколайовичем не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73. 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. оскільки заперечується позивачем. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Інспектором Мінніковим М.М. при розгляді справи було порушено статтю 283 КУпАП, а саме в Постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис порушення та взагалі не вказано за якими наявними доказами розглянута справа. В супереч вимогам законодавства не було пред'явлено жодного доказу правопорушення, склад якого взагалі відсутній, бо керував транспортним засобом, комплектація якого відповідала умовам

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що відповідач діяв у спосіб встановлений законом та у межах своїх повноважень.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 11.04.2018 року інспектором 7 роти 1 батальйону Управління патрульної політ Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мінніковим Вітах-: Миколайовичем ухвалено постанову серії ЕАА №357042 від 11.04.2018р стосовно познза- ОСОБА_1., якою останнього визнано винуватим за ч.І ст. 121 КУпАП та накла та стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави. Відповідно до зазначх- постанови позивач 11.04.2018 року об 11-127 год керував транспортним засобом ВАЗ 21 держномер НОМЕР_1 без бризковиків, чим порушив п.2.3.а. ПДР , а саме порушене забезпечення технічної справності, стану і комплектності транспортного засобу та вантаж

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.31.4.7 (е) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Пунктом 2.3 (а) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази які б вказували на вчинення позивачем правопорушення зазначеного у постанові серії ЕАА№ 357042 від 11.04.2018 року.

Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням субєкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою вказаної статті визначено, що адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 316 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду в суді апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч.3 ст. 272, ст. 286 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов