Справа № 1740/2240/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2018 року м. Рівне №1740/2240/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобовязання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд зобовязати виплачувати пенсію за віком з 01.03.2018 з врахуванням перерахунку, проведеного з 01.01.2016 відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою суду від 27.08.2018 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що він є потерпілою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком. На виконання постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.12.2016 у справі №565/1787/16-а відповідачем було проведено перерахунок його пенсії із збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, але не вище 85% заробітку, на підставі частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.12.2016. Позивач вказує, що з березня 2018 року відповідач здійснює виплату пенсії позивачу без урахування перерахунку, проведеного на підставі вказаного судового рішення. Тому, позивач звернувся до відповідача щодо розяснення причин зменшення розміру пенсії. Відповідач надав позивачу розпорядження від 18.02.2018 про перерахунок пенсії на підставі норм чинного законодавства. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, що і стало підставою для звернення до суду. З огляду на наведене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Володимирецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області 12.09.2018 подало відзив на позовну заяву, де вказано, що на виконання постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.12.2016 у справі №565/1787/16-а відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2016 з урахуванням вимог частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Разом з тим, 11.10.2017 у відповідній частині набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.12.2017 №2148-VIII, яким норму частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, відповідач вказує, що позивач отримує пенсію, призначену на умовах частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідач зазначає, що виплати за рішеннями судів, якими зобовязано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсій без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до законодавства, яким керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Відповідач стверджує, що діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Конституцією України та законами України, у звязку з чим позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.12.2016 у справі №565/1787/16-а, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2017, Володимирецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області було зобовязано здійснити перерахунок ОСОБА_1 з 01.12.2016 пенсії за віком із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, але не вище 85 процентів заробітку, на підставі норми частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та виплачувати пенсію за віком з урахуванням проведеного перерахунку пенсії. Вказана постанова набрала законної сили 14.02.2017.

На виконання вказаного судового рішення відповідним органом Пенсійного фонду було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2016 із збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років. Вказане не заперечується сторонами згідно із змістом позовної заяви та відзиву на позовну заяву.

18 лютого 2018 року відповідач відповідно до розпорядження №117878 здійснив перерахунок пенсії позивачу без врахування положень частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, відповідач вказав, що виплати за рішеннями судів, якими зобов'язано органи Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату пенсій без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до законодавства, яким керувався суд при винесенні рішення або до змін умов пенсійного забезпечення одержувача. Так, 11.10.2017 у відповідній частині набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.12.2017 №2148-VIII, яким норму частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, резолютивна частина постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.12.2016 не містить положень про зобовязання відповідача здійснювати виплату пенсії позивачу довічно на підставі норм права, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин. З огляду на вказане, з 01.03.2018 розмір пенсії позивача визначено на умовах Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Статтею 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом. Яким визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частиною 2 статті 27 якого встановлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Таким чином, законодавцем надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

При цьому слід зазначити, що починаючи з 01.01.2004, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції є неможливим лише на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без врахування положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, застосування окремих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою до застосування при обрахунку пенсії вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаній категорії осіб.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 07.07.2015 (справа №754/12702/14-а), у постанові від 20.09.2016 (справа №1601/12900/12) та Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 (справа №560/675/17 (К/9901/684/17)).

Заява позивача про призначення пенсії свідчить про те, що позивач фактично обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.12.2016 у справі №565/1787/16-а, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2017, Володимирецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області було зобовязано здійснити перерахунок ОСОБА_1 з 01.12.2016 пенсії за віком із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, але не вище 85 процентів заробітку, на підставі норми частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та виплачувати пенсію за віком з урахуванням проведеного перерахунку пенсії. Вказана постанова набрала законної сили 14.02.2017.

Разом з тим, з 11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (далі Закон №2148-VIII), яким у статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пункт 2 доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зміни, що внесені до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стосуються порядку обчислення фактичного середньомісячного заробітку для пенсії та не можуть бути перешкодою для перерахунку пенсії у зв'язку із понаднормовим страховим стажем.

При цьому, у відповідності до частини 1статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 принцип, закріплений у частині 1 статті 56 Конституції України, треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що пенсія по віку позивачу призначена з 2008 року, Законом №2148-VIII пункт 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено з 11.10.2017, а відтак вказані зміни, на переконання суду, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, що виникли значно раніше ніж Закон №2148-VIII набрав чинності.

Таким чином, посилання відповідача на зміни, внесені Законом №2148-VIII є безпідставними.

При цьому судом встановлено, що позивачу видано 06 травня 1994 року Рівненською обласною державною адміністрацією посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 році категорії 4, серія В-1 № 111330.

З копії розпорядження № 117878 від 18.02.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 зараховано загальний стаж, який становить 37 (тридцять сім) років 8 (вісім) місяців 19(девятнадцять) днів з яких робота за списком №1 становить 26 (двадцять шість)років 8(вісім) місяців 1(один) день.

Таким чином, позивач, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 та працювала на роботі за списком № 1 понад 26 (двадцять шість) років, має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Позивач просить суд зобовязати відповідача вчинити певні дії.

Однак, з огляду на те, що судом встановлено протиправні дії відповідача щодо виплати пенсії позивачу без урахування вимог частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинення певних дій.

Щодо вимоги позивача допустити рішення суду до негайного виконання, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про, зокрема, присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, негайно виконуються рішення про присудження пенсії у межах суми стягнення за один місяць, тобто умовою для негайного виконання судового рішення є задоволення вимог позивача про стягнення певної конкретної суми пенсії, з якої можна виокремити її місячний розмір. Проте, позивач у позовній заяві просив суд зобов'язати відповідача виплачувати пенсію, тобто заявлено вимогу немайнового характеру. Рішення суду, ухвалене на користь позивача, має зобовязальний характер.

Суд зазначає, що підстави для застосування положень пункту 1 частини 2 статті 371 КАС України у спірних правовідносинах відсутні, позаяк негайно виконуються рішення суду про присудження виплати конкретної суми пенсій, що не має місця у даному випадку.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачена сума судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до квитанції №196 від 21.08.2018, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (майдан Перемоги, 10, квартира 47, місто Вараш, Рівненська область, 34400; РНОКПП НОМЕР_1) до Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вулиця Соборна, 28, селище міського типу Володимирець, 34300; ) про зобовязання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Володимирецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року без урахування вимог частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 85% заробітку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Володимирецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.