Справа № 274/2855/17
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 274/2951/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд у складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря Павлюк - Жук А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 Управління Патрульної поліції в м. Житомирі Осіпчука Юрія Петровича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії АР № 602667 від 11.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену відповідачем.

Позов мотивує тим, що 11.07.2017 року він був зупинений відповідачем, останній виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, згідно якої 11.07.2017 року біля 21 год. 25 хв. на автодорозі Житомир - Могилів - Подільський гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ЗИЛ-ММЗ", д.н. НОМЕР_1, на якому були відсутні задні світлові прилади, при цьому ОСОБА_1 не мав при собі та не пред"явив посвідчення водія, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України. Відповідач кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, відповідачем неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності. Вказує, що працівник поліції після зупинки транспортного засобу отримав від нього посвідчення водія, реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс обов"язкового страхування цивільно - правової відповідальності та направився до службового автомобіля. Підійшовши до службового автомобіля, він отримав від відповідача постанову.

Зазначає, що справу було розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу, який уповноважив розглядати такі справи. Також, вважає, що грубим порушенням є той факт, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким КАС України викладено в новій редакції.

Згідно пп. 10 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень КАС України, в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією КАС України, в частині у якій вони не встановлюють нових обов'язків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

Відповідно до ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких приорітетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність справи або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Положеннями ч. 4 ст. 12 КАС України визначено коло справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження. Нормами ч. 4 ст. 257 КАС України, визначено коло справ, які не можуть розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

Параграфом 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» КАСУ визначається, що розгляд справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (ст. 286 КАС України) віднесено до категорії термінових адміністративних справ.

Дана справа не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного судом прийнято рішення про те, що справа підлягає подальшому розгляду згідно КАС України в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про розгляд справи їм повідомлялось належним чином.

Суд всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем винесена постанова серії АР № 602667 від 11.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, згідно якої постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.(а.с.8).

За змістом цієї постанови 11.07.2017 року біля 21 год. 25 хв. на автодорозі Житомир - Могилів-Подільський гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ЗИЛ-ММЗ", д.н. НОМЕР_1, на якому були відсутні задні світлові прилади, при цьому він не мав при собі та не пред"явив посвідчення водія, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідальність згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При дослідженні постанови від 11.07.2017 року, судом виявлено, що особу ОСОБА_1 встановлено з посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 24.03.2004 року, що підтверджується записом в графі (серія та номер посвідчення водія або назва, серія та номер документа, що посвідчує особу). Тобто, на думку суду, позивачем відповідачу було надано посвідчення водія.

Відповідач, не з'явившись до суду, заперечень проти вимог позивача та викладених ним обставин, не надав, приведені ним твердження не спростував.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 602667 від 11.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 602667 від 11.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Замега