Справа № 761/7220/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

28 вересня 2018 року справа №761/7220/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
доГоловного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі по тексту - відповідач)
про1) визнання неправомірними дії відповідача щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати; 2) зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з часу її призначення і додатково включити до заробітку для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва, оскільки вважає протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у перерахунку призначеної позивачу пенсії з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення у тому числі: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, оскільки такі виплати входять до структури грошового забезпечення та з них сплачувався єдиний соціальний внесок.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2018 року адміністративну справу №761/7220/18 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу №761/7220/18 передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2018 року відкрито провадження у справі №761/7220/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідач відзиву на позовну заяву та відповідних доказів до суду не надав, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у листі від 03 січня 2018 року №361/03/Р-3303/2 повідомило позивача про те, що до грошового забезпечення, з якого обчислено розмір пенсії враховано наступне: оклад за посадою - 1 250,00 грн., оклад за військове звання - 130,00 грн., відсоткову надбавку за вислугу років 30% - 414,00 грн., середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці служби перед звільненням, в тому числі надбавку за оперативно-розшукову діяльність, надбавку за виконання особливо важливих завдань, надбавку за роботу з таємними виробами, носіями, документами, премію, що складає 4 174,96 грн., всього 5 968,96 грн.; зважаючи на те, що відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 не зазначені такі види грошового забезпечення як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація, їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Вказані норми законодавства містять виключний перелік складових грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та які враховуються для призначення та виплати пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Наведені правові норми вказують, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №346/2949/17, адміністративне провадження №К/9901/3333/17.

Разом з тим, про необхідність включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, у наведених вище нормативно-правових актах не вказано.

Зі змісту листа відповідача від 03 січня 2018 року №361/03/Р-3303/2 суд встановив, що позивач отримує пенсію з 30 вересня 2011 року.

Наявна у справі довідка Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві свідчить, що у період 14 травня 2010 року по 29 вересня 2011 року позивачу виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі 6 425,40 грн.; згідно з довідкою Національної поліції України від 01 лютого 2018 року №27/18 за період з 01 жовтня 2009 року по 31 грудня 2009 року позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 41,50 грн., однак, сума єдиного внеску з даної суми не утримувалась.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивачу виплачувались матеріальна допомога на оздоровлення та індексація грошового забезпечення, однак, доказів сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування позивачем до суду не надано, а тому такі виплати не можуть включатися до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із законом, подаються цими особами до головних управлінь пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи, зокрема Міністерства оборони України.

Пунктом 12 Порядку визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10 денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що призначення пенсії відповідним органом пенсійного фонду України здійснюється на підставі документів та подання про призначення пенсії уповноваженим структурним підрозділом державного органу, з якого особу звільнено зі служби.

Однак, суд звертає увагу, що позивач не надав суду доказів, які б підтверджували, шо структурний підрозділ державного органу, з якого позивача звільнено зі служби, надав до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документи для призначення пенсії, зокрема довідки про додаткові види грошового забезпечення, які містять інформацію про виплату грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації.

Враховуючи, що призначення пенсії органом пенсійного фонду України здійснюється на підставі документів та подання про призначення пенсії уповноваженим структурним підрозділом державного органу, з якого особу звільнено зі служби, та відсутність у справі доказів, які б свідчили про включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1, з розміру якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія відповідних сум та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, задоволенню не підлягають, оскільки органи пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно обчислювати та нараховувати пенсію.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, Окружного адміністративного суду міста Києва не встановлено, а позивачем не доведено, що дії відповідача не відповідають вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко