Справа № 234/9312/18
Суддя: Кравченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/9312/18
Провадження № 2-а/234/218/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,

секретар судового засідання Каліберда А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 234/9312/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Краматорську та Словянську ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Краматорську та Словянську ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 14 червня 2018 року відповідачем відносно нього була винесена постанова про адміністративне правопорушення ВР №083015 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, перевозив вантаж «пісок» з навантаженням на здвоєну вісь більше 16 тон, а саме 20,55 т, чим порушив п.п.22.5 ПДР України.

Вважає постанову незаконною з наступних підстав. 14.06.2018 року він керував транспортним засобом FAW CAFAW CA252, реєстраційний номер НОМЕР_1 по маршруту м.Лиман-м.Мелітополь. Перевозив вантаж пісок. Транспортний засіб був навантажений наполовину менше ніж можливо від нормативно допустимої маси, а саме 28,2 тон при нормативно допустимій 40 тон.

На 673 км траси Київ- Довжанський а/д М03 був зупинений працівниками Управління Укртранспбезпеки у Донецькій області, які невідомим йому прибором, як вони повідомили, вагами, здійснили зважування транспортного засобу. Після чого повідомили, що загальна вага транспортного засобу відповідає нормам, а навантаження на задню вісь автомобіля перевищує норму, а саме при нормативно допустимій 16 тон, фактична 20,55 тони. Після цього склали Акт №0004896 від 14.06.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку №0011462 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та викликали робітника патрульної поліції, який склав оскаржувану постанову. Тобто підставою складання постанови про накладення адміністративного стягнення є результати вимірювання ваги транспортного засобу. Дане вимірювання було виконано з порушенням вимог діючого законодавства. Довідка та акт від 14.06.2018 року не містять жодних даних про те, яке саме вимірювальне і зважувальне обладнання використовувалося під час визначення так званого перевантаження здвоєної осі автомобіля. Також Довідка та акт не містять будь-яких даних про назву та технічні характеристики вагового комплексу, не містять на собі жодної печатки, що вказує на неналежне їх оформлення та не містять зазначення про будь-яких свідків, які були б присутні при тому, що водій автомобіля ознайомився зі змістом акту чи розрахунку та від підпису в них відмовився.

Крім того, під час здійснення перевірки також було порушено п.12, 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні , затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року №879 (далі Порядок №879), а саме - водію не надано документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу, яким здійснено габаритно-ваговий контроль, а також протокол, свідоцтво про метрологічну реєстрації в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг, що є порушенням зазначеного Порядку. Габаритно-ваговий контроль може здійснюватися на вимірювальному та зважувальному обладнанні, яке повинно бути у робочому стані та пройти у встановленому порядку метрологічну атестацію з подальшим клеймуванням та мати відповідний сертифікат.

Крім того, пункт 22 Порядку №879 передбачає, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 КУпАП. Але транспортний засіб не був затриманий та продовжив свій рух по визначеному маршруту.

Позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №083015 від 14.06.2018 року на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП.

У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надавши суду відзив на позов, в якому зазначив, що своїми діями позивач ОСОБА_1 порушив вимоги п.22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.132-1 КУпАП, у звязку з чим ним винесено постанову без складання протоколу у межах повноважень поліцейського, встановлених законом з дотриманням вимог закону. Вважає оскаржувану постанову цілком законною та просив відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до вимог ч.3ст.268 КАС України неприбуття учасника справи у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Суд, вивчив матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 червня 2018 року інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Краматорську та м.Словянську ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №083015 відносно ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.22.5 ПДР України, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.9).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 14.06.2018 року ОСОБА_1 в Словянському районі на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський 673 км керував транспортним засобом FAW CAFAW CA252 з номерним знаком АЕ 6352 ІР та перевозив вантаж «пісок» з навантаженням на здвоєну вісь більше 16 тон, а саме 20,55 т, чим порушив п.п.22.5 ПДР України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до статті 132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР України).

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до вимог пункту 22.1 ПДР України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

У пункті 22.5 ПДР України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Отже, вказаними положеннями правил встановлено обовязок водія знати та дотримуватись максимально допустимої маси вантажу, яку він може перевезти транспортним засобом, і її розподіл по осях. Також, визначено заборону водію здійснювати рух транспортного засобу з перевищенням визначених обмежень.

Згідно з п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування встановлений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі Порядок №879).

У відповідності до вимог п.п. 3, 6, 15 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

За приписами пп. пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.п. 16,18 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0004896 від 14 червня 2018 року та довідкою про результати здійснення габаритного-вагового контролю № 0011462 від 14.06.2018 року встановлено, що автомобіль FAW CA 3252, номерний знак НОМЕР_2, навантажений вантажем пісок, нормативно допустима маса 40 т., фактична повна маса 28,2 т., відстань між осями 3.9/1.3, осьові навантаження фактично, 7,62/20,95/9,6, нормативно допустиме навантаження 11 т. на передню вісь та 16 т на здвоєну вісь. В пятому пункті довідки «Тип транспортного засобу» відмічено пункт №3, який вказує на те, що задні осі вказаного автомобіля є здвоєні, тобто навантаження на другу та третю вісь необхідно скласти. Отже, перевищення навантаження на здвоєну вісь становить 4,55 т. З зазначеним актом позивач був ознайомлений під підпис (а.с.10-11).

Доводи позивача про те, що під час здійснення перевірки йому не було надано документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу, яким здійснено габаритно-ваговий контроль, а також протокол та свідоцтво, суд вважає необґрунтованими, оскільки надання цих документів працівниками поліції не передбачено. Дії посадових осіб Укртрансбезпеки по складанню акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати здійснення габаритного-вагового контролю позивачем до суду не оскаржувались.

Відповідно до п.4 абз.4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18 січня 2001 року №30, допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та плати за проїзд.

Отже, зазначеними правилами допускається перевищення вагових параметрів над визначеними на 2 відсотки, що у даному випадку дорівнює 320 кг на ось.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи докази підтверджують порушення позивачем п.22.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 132-1 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так, як відповідачем надано достатньо доказів правомірності своїх дій та підтвердження наявності в діях позивача правопорушення.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 241- 246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Краматорську та Словянську ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області ОСОБА_3