Справа № 2240/2919/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2919/18
УХВАЛА

02 жовтня 2018 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участі:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Якубаша Р.А., представника третьої особи Ницька Д.В.,
розглянувши клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Хмельницька обласна державна адміністрація про визнання протиправним, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, з врахуванням уточнених позовних вимог, звернулась в суд з позовом до Ліквідаційної комісії Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Хмельницька обласна державна адміністрація, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Ліквідаційної комісії Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації №83-к від 15 грудня 2017 року "Про звільнення ОСОБА_1.";

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління екологічної експертизи, економіки, моніторингу та зв'язків із громадськістю Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації із 19 грудня 2017 року;

- стягнути з Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу із 19 грудня 2017 року по день поновлення на роботі, за виключенням сум відрахувань па податки та інші обов'язкові платежі;

- стягнути з Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 10000 грн.;

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

В обґрунтування позову зазначила, що наказом Ліквідаційної комісії Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації №83-к від 15 грудня 2017 року '"Про звільнення ОСОБА_1." її було звільнено з посади заступника начальника управління екологічної експертизи, економіки, моніторингу та зв'язків з громадськістю з 19 грудня 2017 року відповідно до змін в організації виробництва і праці, ліквідації Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації (п. 1 ст. 40 КЗпП України).

Вказала, що їй при попередженні про наступне вивільнення було запропоновано посаду в Департаменті агропромислового розвитку облдержадміністрації, так як вона має дитину до трьох років. На запропоновану посаду її не було переведено, оскільки на цю посаду було вже призначено іншого працівника та з 19 грудня 2017 року її було звільнено.

Вважає, що її звільнено незаконно, із порушенням прав та законних інтересів.

Представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом. Обгрунтовуючи вказане клопотання зазначив, що позивач звернулась до Міжрегіонального управління Нацдержслужби у Вінницькій, Житомирській та Хмельницькій областях щодо звільнення її з посади заступника начальника управління екологічної експертизи, економіки, моніторингу та зв'язків з громадськістю з 19 грудня 2017 року (наказ Ліквідаційної комісії Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації №83-к від 15 грудня 2017 року).

25.07.2018 року позивач отримала відповідь №182/03-09-18 від 09.07.2018 року проте, що під час вивільнення державного службовця ОСОБА_1, Ліквідаційною комісією Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації не повністю дотримано вимоги Закону України "Про державну службу" та Кодексу Законів про працю України. Зазначену відповідь позивач отримала 25.07.2018 року та дізналась про порушення її трудових прав та інтересів.

Вказав, що місячний строк на оскарження наказу в такому разі закінчився 24 серпня 2018 року - на вихідний день. Позовна заява подана до суду засобами поштового зв'язку 27 серпня 2018 року на перший робочий день після закінчення вказаного строку.

Вважає, що позивач з поважних причин пропустила строк на оскарження до суду вищевказаного наказу про її звільнення.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні просили поновити пропущений строк звернення до суду з цим позовом.

Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні щодо клопотання позивача заперечували. Просили суд залишити його без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, та заслухавши пояснення сторін, третьої особи, суд зазначає наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З матеріалів справи встановлено, що наказом голови Ліквідаційної комісії Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації Якубаш Р.А. №83-к від 15 грудня 2017 року '"Про звільнення ОСОБА_1." ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника начальника управління екологічної експертизи, економіки, моніторингу та зв'язків з громадськістю з 19 грудня 2017 року відповідно до змін в організації виробництва і праці, ліквідації Департаменту екології та природніх ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації (п. 1 ст. 40 КЗпП України). Ранг державного службовця 06 (шостий), категорія посади "Б". Підстава: попередження про наступне вивільнення від 19.10.2017 року.

Суд зазначає, що частина 1 статті 3 Кодексу законів про працю України визначає, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Так, стаття 47 Кодексу законів про працю України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

В судовому засіданні позивач та її представник зазначили, що строк на оскарження наказу №83-к від 15 грудня 2017 року '"Про звільнення ОСОБА_1." закінчився 24 серпня 2018 року, оскільки позивач звернулась до Міжрегіонального управління Нацдержслужби у Вінницькій, Житомирській та Хмельницькій областях щодо її звільнення з посади заступника начальника управління екологічної експертизи, економіки, моніторингу та зв'язків з громадськістю з 19 грудня 2017 року, та 25.07.2018 року позивач отримала відповідь №182/03-09-18 від 09.07.2018 року проте, що під час вивільнення державного службовця ОСОБА_1, Ліквідаційною комісією Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації не повністю дотримано вимоги Закону України "Про державну службу" та Кодексу Законів про працю України.

Як вбачається з матеріалів справи, трудову книжну позивач отримала 19 грудня 2017 року, про що розписалась в особовій картці державного службовця №6.

Враховуючи наведене, позивач була обізнана 19 грудня 2017 року про те, що її звільнено з посади заступника начальника управління екологічної експертизи, економіки, моніторингу та зв'язків з громадськістю з 19 грудня 2017 року (наказ №83-к від 15 грудня 2017 року), однак із даним позовом звернулась до суду лише 29.08.2018 року, тобто із пропуском місячного строку звернення до суду.

Слід зауважити про те, що з вимог чинного законодавства випливає, що право позивача не повинно бути пасивним, оскільки останній не був позбавлений можливості з'ясувати обставини та підстави виникнення спору відразу після того, як прийняте спірне рішення.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

У Справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також, практика Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Круз проти Польщі» виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, обов'язковою умовою поновлення судом строків на звернення до адміністративного суду є існування поважної причини (певних обставин або обставини, за яких своєчасне здійснення процесуальної дії було неможливим або утрудненим) пропуску такого строку, про що зазначається та підтверджується матеріалами, що до неї додаються.

Враховуючи, що обставини, викладені в позовній заяві та клопотанні на обґрунтування причини пропуску строку звернення до суду були спростовані доказами, які містяться в матеріалах справи і позивач не надав доказів поважності таких причин пропуску строку звернення, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою без поважних причин.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 121, 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Хмельницька обласна державна адміністрація про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на роботі - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 03 жовтня 2018 року

Головуючий суддя П.М. Майстер