Справа № 805/1767/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року справа №805/1767/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохін А.А.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Борисові А.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2 (за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Череповський Є.В.) від 26 липня 2018 року (повний текст рішення складено 26 липня 2018 року у м.Словянську) у справі №805/1767/18-а за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство Гермес» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство Гермес» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків заснованого на підставі рішення №61/10/05-99-14-11 від 02.01.2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що згідно із пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби. Тобто, законодавцем передбачено дві умови накладення адміністративного арешту на платника податків: - за не допуск до проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення; - якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення. Фактично суд першої інстанції перевірив законність накладеного умовного арешту на платника податків за відмову від проведення документальної перевірки, тоді як рішення про накладення умовного адміністративного арешту майна платника податків №61/10/05-99-14-11 від 02.01.2018 року, з таких підстав до платника не застосовувалось.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Наказом Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 15 грудня 2017 року № 1617 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТВП «Гермес» та видано направлення на проведення перевірки № 2075 від 15 грудня 2017 року.

Посадовими особами позивача 21 грудня 2017 року здійснено вихід за податковою адресою відповідача. Проте, відповідач відмовив у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, у зв'язку з чим був складений акт № 2280/05-99-14-11/39541290 від 21 грудня 2017 року.

Відповідно до статті 94 Податкового кодексу України в.о. заступника начальника Головного управління ДФС у Донецькій області начальника Краматорського управління Головного управління ДФС у Донецькій області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВП «Гермес» від 2 січня 2018 року №61/10/05-99-14-11 та 03 січня 2018 року Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВП «Гермес».

Ухвалою Донецього окружного адміністративного суду від 04 січня 2018 року по справі №805/145/18-а відмовлено у відкритті провадження за заявою, у зв'язку з наявністю між сторонами спору про право.

Зазначений спір виник у зв'язку із оскарженням Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВП «Гермес» в судовому порядку наказу про проведення перевірки № 1617 від 15 грудня 2017 року про призначення проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року по справі №805/4806/17-а (набрало законної сили 06 червня 2018 року) визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 1617 від 15 грудня 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово виробниче підприємство «Гермес» ()».

Наведені обставини сторонами не оспорююється.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами пункту 94.19.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (пункт 94.21 статті Кодексу).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов'язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 ПК України пов'язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час звернення позивача до суду строк у 96 годин, протягом якого має бути перевірена судом обґрунтованість рішення керівника про накладення арешту на майно платника податків, сплинув, що, в свою чергу, згідно з пунктом 94.19 статті 94 ПК України, свідчить про припинення адміністративного арешту, накладеного рішенням від 2 січня 2018 року №61/10/05-99-14-11.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Тобто, арешт майна платника може бути застосовано з двох підстав: якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або якщо платник податків відмовляється від допуску посадових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відмова у допуску до перевірки не може бути підставою для прийняття рішення про арешт рахунків платника податків в розумінні підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, якщо така перевірка здійснена без дотримання умов та порядку прийняття контролюючим органом рішення про її проведення, що свідчить про її незаконність та відсутність правових наслідків такої.

Як встановлено судом, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року по справі №805/4806/17-а визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 1617 від 15 грудня 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово -виробниче підприємство «Гермес» .

За встановлених у даній справі обставин звернення ГУ ДФС до суду із позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства, накладеного рішенням начальника контролюючого органу від 02 січня 2018 року №61/10/05-99-14-11, є безпідставним, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволені позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі №805/1767/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року у справі №805/1767/18-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 26 вересня 2018 року.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 26 вересня 2018 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

ОСОБА_1