Справа № 588/797/18
Суддя: Линник О. С.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/797/18
№ провадження 2-а/588/37/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Линник О.С., з участю секретаря удових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора поліції роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до інспектора поліції роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій вказує, що 15.05.2018 відносно нього інспектором патрульної поліції ОСОБА_3 було складено постанову ВР №119760 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. по факту того, що позивач керуючи транспортним засобом ОСОБА_4 Спрінтер , д.н.з. НОМЕР_1 на початку руху не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 (а) ПДР України, а також те, що позивач не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки вона не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, так як у ній не зазначено опис обставин, не вказано будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правил дорожнього руху, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_5, не долучено письмові пояснення позивача, фото- та відеофіксації порушення позивачем ПДР. Крім того, при складанні вказаної постанови позивачем було заявлено бажання запросити адвоката, однак відповідачем вказана заява була проігнорована. Тому позивач просить скасувати постанову серії ВР №119760 від 15.05.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що 15.05.2018 вранці він рухався на своєму автомобілі ОСОБА_4 Спрінтер, д.н.з. НОМЕР_1 у сторону м.Охтирка, де у нього в автомобілі перебувала пасажирка ОСОБА_6 На автодорозі його зупинили патрульні і пояснили, що він на початку руху не подав сигнал світловими покажчиками повороту, на що позивач вказав, що він показав рукою. Потім у нього почали вимагати документи для перевірки, які він їм показав через бокове скло, в руки не надав. Позивач став вимагати надати йому докази у підтвердження скоєння ним правопорушення, однак їх надано не було. Також він вимагав у відповідача надати йому можливість підготуватися до розгляду справи та скористатися послугами адвоката, що також відповідач проігнорував та відхилив клопотання. Позивач хотів рухатися далі, але йому перегородили дорогу патрульні своїм автомобілем і він був вимушений викликати наряд поліції. Відповідач не надав йому копію постанови для ознайомлення, а тримав її в руці та вимагав підписати.

Відповідач -інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, оскільки вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, 15.05.2018 року згідно з розстановкою сил та засобів роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області та відповідно до вимог пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» здійснював контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Близько 09-12 годин 15.05.2018 року на автодорозі Н-12 Сумської області Тростянецького району було виявлено автомобіль ОСОБА_4, д.н.з. НОМЕР_2, водій якого при початку руху не подав сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 ПДР України. Відповідач на виконання вимог ЗУ «Про національну поліцію» попросив позивача надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які позивач не надав. Відповідач пояснив позивачу, що він таким чином порушив вимоги п.2.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. Відповідач розяснив позивачу вимоги статті 63 Конституції України та статтю 268 КУпАП і повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення та виніс постанову серії ВР №119760 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., оголосивши її позивачу (а.с.18-21).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

У відповідності до ст.244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що інспектором роти №2 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_3 15.05.2018 була винесена постанова серії ВР №119760 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн.

Вказана постанова була винесена на підставі того, що ОСОБА_2 15.05.2018 о 09 годині 12 хвилин в Сумській області Тростянецького району на автодорозі Н-12 керуючи транспортним засобом при початку руху не подав сигнал покажчиком повороту, чим порушив п.9.2 ПДР України та не надав для перевірки документів, а саме страхового полісу, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив та п.2.4 ПДР України. Правопорушення зафіксовано на відеореєстратор.

Копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності була вручена позивачу в день її винесення, про що свідчить підпис ОСОБА_2 в графі постанови про отримання її копії.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що того дня вона перебувала у автомобілі позивача, який її підвозив до м.Охтирка. Під час їх зупинки поліцейськими з приводу того, що позивач не ввімкнув покажчик повороту під час зміни напрямку руху, останній пояснив, що він показав свої наміри рукою, що вона також стверджує. Між поліцейськими і позивачем почалася суперечка, інспектор вимагав у позивача предявити документи, які позивач показав їм через бокове скло автомобіля, у руки не давав. Години дві їх тримали поліцейські та провокували конфлікт.

З відеозапису файлу на оптичному носії, наданого відповідачем вбачається, що позивач 15.05.2018 о 09 год. 13 хв. керував автомобілем ОСОБА_4, д.н.з. НОМЕР_2 та під час його зупинки поліцейський пояснив причину його зупинки, а саме що при початку руху він не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Позивач пояснив інспектору, що він показав свій намір про зміну напрямку руху рукою. На вимогу поліцейського надати документи для перевірки позивач у руки інспектору їх не надав, а показав через бокове скло автомобіля. При цьому позивач вимагав у інспектора надати йому докази у підтвердження скоєння ним правопорушення, в тому числі і відео. Також позивач заявив клопотання надати йому час для підготовки розгляду справи, запросити для участі адвоката, але таке клопотання було відхилене інспектором. Згодом інспектор склав постанову за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395) постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Як вказує позивач, під час винесення постанови йому не було надано можливості в повному обсязі скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та вказані обставини зафіксовані на відеозаписі, наданому відповідачем.

Наведене свідчить, що під час винесення постанови були грубо порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об'єктивний та справедливий розгляд справи.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення" від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не було дотримано встановлений законом порядок її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку.

На час розгляду справи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно пункту другого частини третьої вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення процедури розгляду справи, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд приходить до висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8-10,242,246,250,255, 286, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до інспектора поліції роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити .

Скасувати постанову серії ВР № 119760 від 15.05.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Рішення може бути оскаржене сторонами до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.С. Линник