Справа № 804/199/2089/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2018 року Справа № 804/199/2089/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання Музиці Я.І.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
03.05.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА до ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просить скасувати постанову №017283 управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області від 29 березня 2018 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.03.2018 року посадовими особами ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було зупинено вантажний автомобіль марки DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки KRONE SDP 27, державний номерний знак НОМЕР_2 під управлінням водія ОСОБА_4, який орендується Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА» встановленим порядком та який здійснював внутрішнє перевезення вантажу (металобрухту) за маршрутом місто ОСОБА_2 - місто Дніпро. В ході перевірки автомобіля працівниками управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області водію були пред'явлені, на думку позивача, безпідставні претензії про відсутність у нього особистої кратки водія до цифрового тахографа та в подальшому було складено акт № 039721 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. На думку позивача ОСОБА_5 управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області при розгляді акту перевірки № 039721 від 05.03.2018 року винесла за формальними ознаками безпідставне рішення про застосування до ТОВ «УКР-ТРАНС-ЛОПСТИКА» адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн. за надумане, неіснуюче згідно чинного законодавства України, порушення (відсутність у водія особистої картки до цифрового тахографа). З огляду на викладене позивач вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а постанова №017283 від 29.03.2018 року скасуванню.
Ухвалою суду від 05.05.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА було залишено без руху з установленим строком для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 11.06.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
16.07.2018 року до суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позов, в якому зазначено, що однозначний обов'язок перевізників як внутрішніх так і міжнародних перевезень, які здійснюються вантажними автомобілями з повною масою понад 3,5 тонн обладнати ці ТЗ діючими та повіреними тахографами згідно із вимогами п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі Положення). На думку відповідача, посилання позивача на постанову КМУ №914 від 11.07.2007 та початок впровадження у 2007 році цифрових тахографів на транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення не свідчить про обмеження цього процесу лише цими транспортними засобами, оскільки обов'язок перевізників забезпечити наявність тахографів і на транспортних засобах, що здійснюють внутрішні перевезення (із наявністю перехідного періоду) був визначений у 2010 році. З огляду на викладене, відповідач вважає, що оскаржувана постанова прийнята з урахуванням вимог чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.
24.07.2018 року від позивача надійшла письмова відповідь на відзив відповідача, в якій позивач зазначив, що в Законі України «Про автомобільний транспорт»не передбачено прямого посилання на обовязковість використання тахографів при здійсненні перевезень автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні. Обовязковість використання тахографів в Законі України «Про автомобільний транспорт» передбачена лише при здійсненні перевезень автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.
Ухвалою суду від 26.07.2018 року було замінено неналежного відповідача ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті на належного - Державну службу України з безпеки на транспорті.
Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», Постанови КМУ № 1567 від 08.11.2006 року «Про Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» (далі - Порядок), державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було проведено рейдову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА, за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №039721 від 05.03.2018. В акті перевірки зазначено, що вантажний транспортний засіб тягач марки DAF моделі XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки KRONE SDP 27, державний номерний знак НОМЕР_2, які належать ОСОБА_6 рухався по автомобільній дорозі Н-23 «Кропивницький-Кривий Ріг - Запоріжжя» та був зупинений на 263 км цієї дороги 05.03.2018 о 14-17 працівниками ОСОБА_3 Укртансбезпеки у Дніпропетровській області для перевірки обставин, що визначені п.15 Порядку.
При перевірці наявності документів, що визначені ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 було встановлено, що водій надав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та товаро - транспортну накладну, відповідно до якої автомобільним перевізником записано ТОВ "УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА" та було встановлено надання послуг з перевезення вантажів без оформлення картки водія.
На виконання вимог п.26 Порядку ОСОБА_3 Укртансбезпеки у Дніпропетровській області "УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА" було надіслано Повідомлення про розгляд справи №1132/21-18 від 13.03.2018 року, в якому зазначалося про необхідність явки до ОСОБА_3 для вирішення питання про притягнення до відповідальності 29.03.2018. Дане повідомлення отримано позивачем 22.03.2018.
29.03.2018 року начальником ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було проведено розгляд акту з урахуванням заперечень позивача та винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №017283 від 29.03.2018, відповідно до якої до "УКР-ТРАНС-ЛОГІСТИКА" було застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 1700 грн.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач оскаржив її до суду, правомірність прийняття якої є предметом розгляду у цій справі.
При вирішенні спору суд виходить з того, що засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).
Статтею 5 Закону № 2344-III визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Частиною 11 статті 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
За приписами п. 14 Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
За змістом пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абзац 2).
Згідно з пункту 21 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акту) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:
здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;
здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;
здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;
проводить перевірки за додержанням суб'єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;
здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;
здійснює інші повноваження, визначені законом.
Згідно з пунктом 8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.
За таких обставин, територіальні управління Укртрансбезпеки є уповноваженими органами для здійснення державного контролю на автомобільному транспорті.
Як видно з матеріалів справи, підставою для висновків відповідача про порушення позивачем вимог ст. 48 Закону № 2344-III стали твердження перевіряючих про відсутність на час проведення перевірки карти водія до цифрового тахографа, яка повинна знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам.
Так, відповідно до положень ст. 48 Закону № 2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обовязковим документом також є:
для автомобільного перевізника ліцензія на надання відповідних послуг.
З аналізу вказаної норми вбачається, що законодавцем не визначено вичерпний перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів та пасажирів. Разом з тим, зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 1.4 зазначеної Інструкції: контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень Європейської Угоди, що стосується роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі ЄУТР).
Згідно з положеннями п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
При цьому п. 2.6 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті визначено, що ПСТ (пункт сервісу тахографів) виконують перевірку та адаптацію тахографів дотранспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі:
- установлення або заміни тахографа;
- ремонту тахографа;
- зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу;
- якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.
Відповідно до положень п. 1.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті ПСТ - пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб'єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР функції «майстерні або механіка» та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб'єктів господарювання.
При цьому, пунктом 2.7 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті передбачено, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.
Бланк протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу роздруковується відповідальною особою ПСТ на папері формату А4 (210х297 мм) щільністю 100 г/кв.м або більше. Не допускається робити закреслення чи виправлення відомостей, які заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано та поставлено печатку відповідальної особи ПСТ. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляються прочерки.
ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.
Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.
Отже, положеннями ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а картки водія до цифрового тахографа, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст.60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За таких обставин, за відсутності карти водія до цифрового тахографа застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Згідно з приписами п.25 Порядку №1567, справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт, розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.
Пунктом 26 Порядку №1567 про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
При цьому як передбачено п. 27 Порядку №1567, за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Судом встановлено, що відповідачем вчинені вичерпні дії з метою повідомлення позивача, зокрема на адресу останнього сформоване Повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке направлене на його адресу та отримано позивачем 22.03.2018 року, тобто до початку розгляду справи про накладення штрафу, проте, правом прийняти участь у розгляді справи позивач не скористався.
Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржену постанову відповідач діяв в межах наданих повноважень, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21 вересня 2018 року.

Суддя ОСОБА_7