Справа № 0440/4985/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2018 року Справа № 0440/4985/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 обмеженою відповідальністю «СП ІНКОМБУД» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «Пектораль», ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Пектораль-Агро» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії-,
05.07.2018 року ОСОБА_5 обмеженою відповідальністю «СП ІНКОМБУД» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «Пектораль», ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Пектораль-Агро» , в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4 від 18.06.2018 № 41661376.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державна реєстрація іпотеки відповідно до договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 663/08/1-08 від 19.06.2008 здійснена 19.06.2008 за № 7415899, тобто раніше заборон на відчуження, що накладені постановою про арешт майна боржника та заборони на його відчуження у ВП № 34998174 від 28.03.2013 (запис про обтяження № 531672 від 02.04.2013) та постановою про арешт майна боржника та заборони на його відчуження у ВП № 39799377 від 09.01.2014 (запис про обтяження за № 4211359 від 11.01.2014), а отже, твердження відповідача про неможливість проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору при наявності накладених на нього заборон на відчуження - є протиправним та не ґрунтується на вимогах закону, зокрема п. 61 Порядку державної реєстрації прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
01.08.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що рішення про відмову від 18.06.2018 № 41661376 було прийнято у строки, встановлені статтею 19 Закону України для проведення реєстраційних дій; з підстав, передбачених частиною 1, та з урахуванням пункту 5 частини 4 статті 24 Закону України (щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава). Також слід зазначити, що рішення містить вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 24 Закону України.
07.08.2018 року на адресу суду від третьої особи - Приватного підприємства «Пектораль» надійшла письмові пояснення, в яких було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, про що повідомило ПП «Пектораль» листом від 10.10.2017 року № ІБ 10/10-17.
Також, 07.08.2018 року на адресу суду від третьої особи - ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Пектораль-Агро» надійшли письмові пояснення, в яких було підтримано позицію викладену в позовній заяві та додатково зазначено, що наявні на предметі іпотеки обтяження не є перешкодою в реєстрації права власності на предмет іпотеки.
29 серпня 2018 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на заперечення проти позову, що містяться в матеріалах справи, у зв'язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Треті особи про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, проте їх повноважні представники у судове засідання не з'явились, про причину неявки суд не повідомили.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.06.2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (Банк) та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Крила Таврії» (Позичальник) укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 662/02-08 відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі 2 000 000,00 грн. (два мільйони гривень), а Позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти встановлені Договором.
Окрім цього, 19.06.2008 року, між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (Іпотекодержатель) та Приватним підприємством «Пектораль» (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя № 663/08/1-08, який 19.06.2008 року було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 0.І. та зареєстровано в реєстрі за № 4485.
Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя № 663/08/1-08 від 19.06.2008, цим договором ПП «Пектораль», як Майновим поручителем ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Крила Таврії» (Позичальник), забезпечуються вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 662/02-08 від 19.06.2008 (з урахуванням всіх змін і доповнень до нього), укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником, за умовами якого останній зобовязався повернути Іпотекодержателю 15.06.2009 кредит у розмірі 2 000 000,00 (два мільйони) грн., сплатити проценти за і користування ним в розмірі 17 % річних, плату за надання послуг з управління кредитною лінією в розмірі 1 % річних, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати Іпотекодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання Позичальником умов Кредитного договору, у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором. Іпотекою забезпечені інші зобовязання Іпотекодавця, що виникають в силу цього Договору.
За змістом п. 1.2 договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог і Іпотекодержателя № 663/08/1-08 від 19.06.2008, в наступну іпотеку за цим договором передається комплекс, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Новопілля, траса Дніпропетровськ - Миколаїв 125 км (нині - Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Новопілля, вул. Січова, 1), та складається із наступного:
21.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (до приведення своє діяльності у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» - Закрите акціонерне товариство «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком») (Первісний кредитор) та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОАГРО» (Новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 39/193, відповідно до п. 1.1 якого, в порядку та умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору належне Первісному кредитору право вимоги за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 662/02-08 від 19.06.2008 (з урахуванням всіх змін і доповнень до нього).
Відповідно до п. 1.3 договору про відступлення права вимоги № 39/193 від 21.11.2012 року, за цим Договором до Нового кредитора переходить право вимагати (замість Первісного кредитора) від Боржника належного та реального виконання наступних обовязків: повернення грошових коштів у розмірі 2 000 000,00 грн., отриманих Боржником згідно з кредитним договором; повернення нарахованих процентів за користування кредитом згідно з кредитним договором в сумі 930 556,37 грн.; повернення нарахованої, але не отриманої плати за надання послуг з управління кредитною лінією в сумі 71 841,80 грн.; сплата неустойки в формі та в розмірах, що визначена в кредитному договорі.
За змістом п. 1.4 договору про відступлення права вимоги № 39/193 від 21.11.2012, до Нового кредитора переходять всі без винятку права та обовязки Первісного кредитора за кредитним договором.
21.02.2013 року між ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОАГРО» (Первісний кредитор) та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «СП ІНКОМБУД» (Новий кредитор) укладено договір відступлення Вправа вимоги № 13-014, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору належне Первісному кредитору право вимоги за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 662/02-08 від В 19.06.2008 (з урахуванням всіх змін і доповнень до нього).
В силу п. 1.4 договору відступлення права вимоги № 13-014 від 21.02.2013, за цим Договором до Нового кредитора переходить право вимагати (замість Первісного кредитора) від Боржника належного та реального виконання наступних обовязків: повернення грошових коштів у розмірі 2 000 000,00 грн., отриманих боржником згідно з кредитним договором; повернення нарахованих процентів за користування кредитом згідно з кредитним договором в сумі 930 556,37 грн.; повернення нарахованої, але не отриманої плати за надання послуг з управління кредитною лінією в сумі 71 841,80 грн.; сплата неустойки в формі та в розмірах, що визначена в кредитному договорі; інших обовязків, встановлених кредитним договором.
За змістом п. 1.5 договору відступлення права вимоги № 13-014 від 21.02.2013, до Нового кредитора переходять всі без винятку права та обовязки Первісного кредитора за кредитним договором.
08.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (до приведення своє діяльності у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» - Закрите акціонерне товариство «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком») (Первісний Іпотекодержатель) та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОАГРО» (Новий Іпотекодержатель) укладено договір про відступлення права вимоги № 39/193-1, посвідчений 08.04.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко та зареєстрований в реєстрі за № 330.
В силу п. 1.1 договору про відступлення права вимоги № 39/193-1 від 08.04.2013, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко та зареєстрованим в реєстрі за № 330, ПАТ «Промінвестбанк» уступив ТОВ «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОАГРО» право вимоги за Договором іпотеки із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя № 663/08/1-08 від 19.06.2008, посвідченим 19.06.2008 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4485, укладеним між Первісним Іпотекодержателем та ПП «Пектораль» (Іпотекодавець), який забезпечує виконання Іпотекодавцем умов Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 662/02-08 від 19.06.2008, що укладений між Первісним Іпотекодержателем та ТОВ «Крила Таврії».
Положеннями п. 2.2 договору про відступлення права вимоги № 39/193-1 від 08.04.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко та зареєстрованим в реєстрі за № 330, визначено, що до Нового Іпотекодержателя переходять всі без винятку права та обовязки Первісного Іпотекодержателя, передбачені чинним законодавством України та Іпотечним договором.
09.04.2013 року між ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОАГРО» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «СП ІНКОМБУД» було укладено договір про відступлення права вимоги, який посвідчено 09.04.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованому в реєстрі за № 851.
Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору, ТОВ «АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОАГРО» відступила ТОВ «СП ІНКОМБУД» право вимоги за Договором іпотеки із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя № 663/08/1-08 від 19.06.2008 року, посвідченим 19.06.2008 року приватним нотаріусом Криворізького районного »нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4485, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПП «Пектораль» (Іпотекодавець), який забезпечує виконання Іпотекодавцем умов Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 662/02-08 від 19.06.2008, що укладений між Первісним Іпотекодержателем та ТОВ «Крила Таврії».
За змістом п. 2.2 договору про відступлення права вимоги від 09.04.2013 року, посвідченого 09.04.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованому в реєстрі за № 851, до Нового Іпотекодержателя перейшли всі без винятку права та обовязки Іпотекодержателя, передбачені чинним законодавством України та Іпотечним договором.
27.02.2013 року ТОВ «СП ІНКОМБУД» вручило ТОВ «Крила Таврії» вимогу № 05-02/13ю про сплату заборгованості, а 15.04.2013 року - повідомлення № 06-04/13ю про звернення стягнення на предмет іпотеки.
10.10.2017 року ТОВ «СП ІНКОМБУД» направило на адресу ПП «Пектораль» повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4 від 18.06.2018 року № 41661376 мотивовано тим, що на предмет іпотеки накладено арешти, а також тим, що існує суперечність між заявленими та зареєстрованими правами, а саме: в іпотечному договорі вказана площа автостанції, а в Державному реєстрі така площа не зазначена; в договорі та реєстрі вказана різна площа будівлі насосної станції.

Позивач вважаючи рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно до Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4 від 18.06.2018 року № 41661376 незаконним та протиправним, звернуся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

На момент прийняття відповідачем оскаржуваної відмови, процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення визначали Конституція України, Цивільний кодекс України (далі - ЦК України), Закон України № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) та Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі. Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Частиною 1 статті 24 наведеного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Згідно частини другої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі:

1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав, чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що є невід'ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав;

3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону;

4) державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно;

5) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава;

6) державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину.

З аналізу наведених положень вбачається, що рішення про державну реєстрацію прав приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, за відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Частинами 1, 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель, надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено можливість позасудового врегулювання, а саме сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Як вже зазначалося судом, Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затверджено Порядок здійснення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень.

Пунктом 40 Порядку здійснення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Відповідно до пункту 61 Порядку здійснення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Згідно із пунктом 12 Порядку здійснення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно регламентовано Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141.

Відповідно до пункту 10 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та суб'єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Пунктом 12 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачено, що під час проведення державної реєстрації прав державний реєстратор додатково здійснює пошук інших заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на те саме майно та рішень судів про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією таких прав, у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дає підстави стверджувати, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію і поданих документів державний реєстратор має виключну компетенцію у питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначає, що в розумінні п. 61 Порядку здійснення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

З даного приводу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закон України № 1952-IV інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Цивільному кодексі України та законах України.

Відповідно частини першої статті 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформаційної довідки № 128741620 від 23.06.2018 року у відомостях з державного реєстру речових прав на нерухоме майно містяться записи про арешт нерухомого майна боржника - Приватного підприємства «Пектораль» (), а саме:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 9829339, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 39799377 від 09.01.2014 року;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 1336258, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 34998174 від 28.03.2013 року.

Проаналізувавши викладене вище суд зазначає, що арешт майна боржника виконаний на підставі постанови державного виконавця не є речовим правом.

А, отже, суд дійшов висновку, що застосування положень п. 61 Порядку здійснення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, як підстави для визнання неправомірним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4 від 18.06.2018 № 41661376 є необґрунтованим.

Враховуючи законодавчу обумовленість порядку дій державного реєстратора та посилання на норми, закріплені у чинному законодавстві, у рішенні про відмову позивачеві було розяснено, що вищезазначене унеможливлює проведення державної реєстрації права власності на заявлений обєкт нерухомого майна.

Щодо наявних суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У рішенні про відмову зазначено, що технічний опис обєкта нерухомого майна, який міститься у відкритому на нього розділі Державного реєстру речових прав, та у наданому для проведення державної реєстрації договорі іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 663/08/1- 08, посвідченому 19.06.2008 року за реєстровим № 4485 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, не є ідентичним.

Зі змісту пункту 1.2. договору іпотеки вбачається, що у складі комплексу наявна автозаправочна станція літ. АЗС загальною площею 20,3 кв.м., натомість у розділі, відкритому на зазначений комплекс, наявна наступна складова частина - автозаправочна станція та склад ПММ літ. АЗС, IV, загальна площа якої не зазначена взагалі.

Згідно з пунктом 1.2. договору іпотеки, загальна площа будівлі насосної станції технічної води літ. С складає 42,8 кв.м., натомість за даними Державного реєстру речових прав та технічного паспорта - 33,5 кв.м.

Судом встановлено, що підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 Закон України № 1952-IV передбачено внесення змін до записів Державного реєстру прав, а саме внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором.

Так, до суду не було надано відповідних рішень щодо змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором, які б підтверджували усунення виявлених невідповідностей у відомостях щодо складових частин та їх площі обєкта нерухомого майна.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем при розгляді заяви позивача від 13.06.2018 року за реєстраційним номером 28686797, яку подав ОСОБА_8 правомірно встановлено суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Як вже зазначалося вище, аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дає підстави стверджувати, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію і поданих документів державний реєстратор має виключну компетенцію у питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Крім того, під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 826/14248/17 (К/9901/49853/18) від 10.07.2018 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем, покладений на нього обов'язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконано, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 обмеженою відповідальністю «СП ІНКОМБУД» (, АДРЕСА_1, 49005) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4 (вул. Молодіжна, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «Пектораль» (, вул. Івана Богуна, 6, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53213), ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Пектораль-Агро» (, пр. Б. Хмельницького, 157А, м. Дніпро, 49033) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4 від 18.06.2018 року № 41661376 та зобов'язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «СП ІНКОМБУД» про реєстрацію права власності на предмет іпотеки - комплекс, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Новопілля, траса Дніпропетровськ - Миколаїв 125 км. (нині - Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Новопілля, вул. Січова, 1), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 8; та зареєструвати за ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «СП ІНКОМБУД» на підставі Договір іпотеки із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя № 663/08/1-08 від 19.06.2008 право власності на цей предмет іпотеки - комплекс, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Новопілля, траса Дніпропетровськ - Миколаїв 125 км. (нині - Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Новопілля, вул. Січова, 1), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 8 - відмовити.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складений 07 вересня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1