Справа № 807/414/18
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2018 року м. Ужгород№ 807/414/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2,

відповідача: представник - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення форми "С" № від 16.04.2018 р., прийняте Головним управлінням ДФС у Закарпатській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 36750,00 грн.; 2) визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення форми "С" № від 16.04.2018 р., прийняте Головним управлінням ДФС у Закарпатській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що фактична перевірка проведена з порушенням вимог податкового законодавства, зокрема, без наявності підстав, визначених в п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, не предявлено направлення на перевірку. За результатами перевірки працівниками контролюючого органу зроблено висновок про не проведення позивачем розрахункової операції з реалізації телефону марки iPhone 6 через реєстратор розрахункових операцій та не видачу розрахункового документа встановленого взірця. У звязку з чим відповідачем прийнято оскаржені податкові повідомлення-рішення. Однак такі висновки посадових осіб відповідача вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду того, що фактично продаж телефону не відбувся, оскільки покупець відмовилися від його реалізації, а готівкові кошти позивач не отримав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, мотивуючи необґрунтованістю позовних вимог. Зокрема, вважає, що перевірка проведене згідно з нормами чинного законодавства, а позивач, проставивши власноручний підпис на направленні про отримання копії наказу 23.03.2018 р. о 13:00 год., надав працівникам ГУ ДФС у Закарпатській області дозвіл на проведення фактичної перевірки. Під час проведеної перевірки посадовими особами відповідача встановлено факт не проведення розрахункової операції через РРО та не видачу розрахункового документа під час реалізації складних побутових товарів, за що передбачена відповідальність, визначена ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Також за фактом реалізації iPhone 6 64 Gb перевіркою зафіксовано відсутність обліку отриманої готівки, що є порушенням пп. 18 п. 3 І розділу та п. 5, п. 11 ІІ розділу Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, та підставою для застосування санкцій у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми. Вважає безпідставними твердження позивача про відсутність потреби застосовувати платником єдиного податку реєстраторів розрахункових операцій з огляду на положення п. 10 ст. 296 Податкового кодексу України (у зв'язку з віднесенням мобільних телефонів до категорії технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників сторін та покази свідка, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що працівниками Головного управління ДФС у Закарпатській області у період з 23 березня 2018 року по 27 березня 2018 року проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину «Mobile GSM», що розташована за адресою м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 26, субєкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1М.) в присутності останнього, за результатами якої складено акт №001275 від 27.03.2018 р. (акр. спр. 21 24).

Згідно з висновками акту перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. №265/95-ВР, пп. 18 п. 3 розділу І та п. 5, п. 11 розділу ІІ Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою НБУ від 29.12.2017 р. №148. Так, зокрема, як вбачається з акту перевірки посадовими особами відповідача встановлено факт не проведення ФОП ОСОБА_1 розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та не видачу розрахункового документу встановленого взірця під час реалізації 21 березня 2018 року iPhone 6 64 Gb за ціною 7350,00 грн. Також встановлено факт не оприбуткування готівкових коштів в книжку обліку доходів на загальну суму 7350,00 грн.

За результатами проведеної податкової перевірки, відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 16.04.2018 р., яким за порушення пп. 18 п. 3 розділу І та п. 5, п. 11 розділу ІІ Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 р. №148, до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 36750,00 грн. (арк. спр. 25);

- № від 16.04.2018 р., яким за порушення п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. №265/95-ВР до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 1,00 грн. (арк. спр. 26).

Не погоджуючись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. №265/95-ВР (далі Закон).

Відповідно до преамбули Закону, його дія поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу висновків відповідача, в тому числі, щодо не проведення ФОП ОСОБА_1 розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та не видачу розрахункового документу встановленого взірця під час реалізації 21 березня 2018 року iPhone 6 64 Gb за ціною 7350,00 грн.

Ст. 3 Закону встановлює обовязок суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказ, в тому числі:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Визначення поняттю «розрахункова операція» надається в ст. 2 Закону. Так, зокрема, такою є приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Таким чином, визначальною умовою, при виконанні якої у субєкта господарювання виникає обовязок здійснювати розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій, є наявність факту реалізації товару.

В розумінні податкового законодавства під продажем (реалізацією) товарів необхідно розуміти будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів (пп. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р.).

Отже, необхідною умовою для застосування санкцій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону, є факт одержання від покупця коштів за товар (послугу) в результатів переходу права власності на такий за результатами його реалізації.

Поняття права власності та порядок його виникнення врегульовано нормами Цивільного кодексу України №435-IV від 16.01.2003 р. Так, згідно ч. 1, 2 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві

В ході розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що фактично переходу права власності на iPhone 6 64 Gb до особи, що мала намір реалізувати такий, 21 березня 2018 року не відбулося, оскільки товар залишився у продавця ФОП ОСОБА_1 та був пред'явлений останнім як речовий доказ.

В судовому засіданні був оглянутий iPhone 6 64 Gb серії 98676. Фактична наявність вказаного товару у ФОП ОСОБА_1 не заперечується представником відповідача.

Правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 16.04.2018 р. відповідач обґрунтовує виключно фактом виписки позивачем гарантійного талону на iPhone 6 64 Gb серії 98676 з відміткою «Сплачено». Проте як пояснив позивач такий був виписаний в результаті виявленого покупцем бажання придбати вказаний товар. Однак в подальшому вже після оформлення гарантійного талону покупець відмовилася від реалізації товару, оскільки дізналася, що такий вже був у користуванні, грошові кошти за нього позивачу не передала, а товар не прийняла.

Вказану обставину підтвердив також допитаний в якості свідка ОСОБА_4

В судовому засіданні з'ясовано, що серія мобільного телефону iPhone 6 64 Gb, наявного в позивача, співпадає з серією, зазначеною в гарантійному талоні.

Таким чином, суд вважає, що у звязку з тим, що переходу права власності на iPhone 6 64 Gb не було, реалізація товару в розумінні податкового законодавства також не відбулася. Отже, враховуючи ту обставину, що грошові кошти ФОП ОСОБА_1 від покупця не отримував, суд дійшов висновку, що розрахункової операції в розумінні норм Закону також не було.

Суд зазначає, що факт виписки гарантійного талону не доводить виникнення у позивача обовязку щодо проведення операції через реєстратор розрахункових операції, якщо реалізація товару фактично не відбулася.

Тому суд вважає, що контролюючий орган неправомірно застосував до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону, у звязку з чим податкове повідомлення-рішення № від 16.04.2018 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення № від 16.04.2018 р., яким до позивача застосовано фінансові санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки, суд зазначає наступне.

П. 5 розділу ІІ Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 р. №148 (далі Положення), передбачено, суб'єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Суб'єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до п. 11 розділу ІІ Положення, готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств / відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги / застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів / фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

П. 39 розділу ІV Положення встановлює обовязок установи/підприємства відображати у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті.

Згідно з визначенням поняття «готівкова виручка (готівка)», наданим пп. 4 п. 3 Розділу І Положення, такою є сума фактично одержаної готівки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), а також від операцій, що безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють порядок ведення касових операцій в України, суд дійшов висновку, що обовязок субєкта господарювання здійснювати оприбуткування готівки в касі виникає в разі її фактичного надходження до каси в результаті реалізації продукції.

Абз. 3 п. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 р. встановлено відповідальність, в тому числі, фізичних осіб-підприємців за порушення норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Разом з тим, оскільки судом встановлено відсутність факту реалізації 21 березня 2018 року iPhone 6 64 Gb та відповідно не одержання ФОП ОСОБА_1 готівкової виручки в розумінні Положення від покупця, то контролюючий орган неправомірно застосував до позивача фінансові санкції, визначені нормами Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки".

У звязку з вищенаведеним суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 16.04.2018 р. є також протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2. ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційно закріплений принцип законності також міститься і в п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, згідно з яким, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищенаведеного, беручи до уваги законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задовольнити.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: 88000, АДРЕСА_1 ідентифікаційний код - НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ - 39393632) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "С" № від 16.04.2018 р., прийняте Головним управлінням ДФС у Закарпатській області, яким до ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 36750,00 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "С" № від 16.04.2018 р., прийняте Головним управлінням ДФС у Закарпатській області, яким до ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1,00 грн.

4. Стягнути із Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (код ЄДРПОУ - 39393632, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: 88000, АДРЕСА_1 ідентифікаційний код - НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань 704 грн. 80 коп. (Сімсот чотири грн.80 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарг всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

Повний текст рішення виготовлено 01 жовтня 2018 року.

СуддяОСОБА_5