Справа № 160/7372/18
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 жовтня 2018 року Справа № 160/7372/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., перевіривши матеріали заяви Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон- Охорона" про підтвердження умовного адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон-Охорона", у якому заявник просить суд: - відстрочити Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області сплату судового збору за подачу заяви до розгляду по суті; - підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон-Охорона" ().

Заява не відповідала вимогам ст. ст. 160,161,283 КАС України, тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року була залишена без руху з встановленням заявнику терміну для усунення недоліків позовної заяви до 16 год. 00 хв. 03 жовтня 2018 року шляхом надання: - документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі та в порядку, передбачених чинним законодавством України; - нової редакції заяви із зазначенням прізвища, імя, по-батькові представника, місце проживання чи перебування; поштового індексу; реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційну електронну адресу; - належним чином завірені докази на підтвердження повноважень ОСОБА_1;

Ухвала про залишення заяви без руху направлена на адресу заявника шляхом електронного звязку та вручена нарочно представнику, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи.

Так, 03.10.2018р. заявником надано до суду клопотання на виконання вимог ухвали суду, у якому останній просить суд відстрочити Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області сплату судового збору за подачу заяви до розгляду по суті у звязку з тим, що майновий стан заявника є таким, що унеможливлює сплату судового збору.

При вирішенні зазначеного клопотання заявника, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

У статті 8 Закону України Про судовий збір зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Суд зазначає, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень такого майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року (заява №70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі №21-5496а15.

Крім зазначеного, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

Суд звертає увагу, що Верховним Судом України неодноразово (в ухвалах від 02.08.2017 року по справі 922/2163/16, від 09.11.2017 року № 826/14844/15, від 27.07.2017 року по справі № 804/2895/16), висловлювалась позиція, що відсутність коштів у бюджетної організації не є обставиною, яка зумовлює необхідність відстрочення судового збору.

Суд вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на те, що заявник є суб'єктом владних повноважень та фінансується з Державного бюджету, тому відсутність коштів не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того заявником не надано нової редакції заяви із зазначенням прізвища, імя, по-батькові представника, місце проживання чи перебування; поштового індексу; реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційну електронну адресу.

Таким чином, станом на 16 год. 15 хв. 03.10.2018 року заявник не виконав вимоги ухвали суду від 03.10.2018 року.

Частиною третьою статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів. Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Керуючись статтями 248, 256, 283 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

В клопотанні Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подачу заяви до розгляду справи по суті, - відмовити.

Заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон- Охорона" про підтвердження умовного адміністративного арешту майна платника податків, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення заяви разом із матеріалами заяви невідкладно направити на адресу заявника.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується в апеляційному порядку через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2