Справа № 810/3525/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року справа № 810/3525/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Рези до Управління державної міграційної служби України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 Реза звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної міграційної служби України в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління державної міграційної служби України в Київській області щодо розгляду заяви разом із поданими документами ОСОБА_1 Рези з підстав, визначених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" та відсутності рішення;

- зобовязати Управління державної міграційної служби України в Київській області прийняти рішення по заяві ОСОБА_1 Рези разом із поданими документами з підстав, визначених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" та оформити довідку про реєстрацію громадянином України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач своєю бездіяльністю порушує законні права на набуття позивачем громадянства України, так як протиправно не приймає рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, не зважаючи та ігноруючи передбачений законодавством тримісячний строк на розгляд такої заяви. При цьому, позивач зауважив, що додаткова перевірка факту отримання свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №201551, виданого повторно 09.11.2017 Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, є необґрунтованою, оскільки Порядком, затвердженим Указом Президента України "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", не передбачено подання документів щодо підтвердження факту видачу свідоцтва про народження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та розяснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Копію ухвали суду вручено відповідачу 01.08.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №312.

Проте, на час прийняття рішення у даній справі відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 Реза, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3.

28 листопада 2017 року ОСОБА_1 Реза через Макарівський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Київській області звернувся до Управління державної міграційної служби України в Київській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

До вказаної заяви позивачем було долучено наступні документи:

- посвідчений переклад паспорту ОСОБА_1 Рези як громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3;

- посвідчений переклад свідоцтва про народження ОСОБА_1 Рези, в якому батьками зазначені ОСОБА_4 (батько) та ОСОБА_5 (матір);

- посвідчену копію повторного свідоцтва про народження ОСОБА_6 (неповнорідного брата) серії І-ЕЛ №201551 від 09.11.2017, виданого Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому зазначено про батька - ОСОБА_4;

- копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №0 від 09.11.2017 відносно ОСОБА_6, який був виданий Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області;

- зобовязання про вихід з громадянства ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Як вбачається зі змісту вказаної заяви, позивачем в якості підстави для набуття громадянства України за територіальним походженням було вказано на те, що брат позивача народився на території України до 24.08.1991.

У травня 2018 року представник позивача звернувся до Макарівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Київській області для отримання інформації, оскільки сплив строку для прийняття рішення по заяві ОСОБА_1 Рези.

Листом від 16.05.2018 №1043 Макарівський РС Управління ДМС України в Київській області повідомив представника позивача про те, що справу про прийняття до громадянства України відносно ОСОБА_1 Рези повернуто для усунення недоліків, оскільки в матеріалах вказаної справи відсутні підтверджуючі документи щодо факту видачі свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №201551, виданого 09.11.2017 Ічнянським РВ ДРАЦС ГУЮ у Чернігівській області.

До вказаного листа були додані листи ДМС України від 29.03.2018 та Управління державної міграційної служби України в Київській області від 03.04.2018, в яких зазначено про повернення без розгляду справи про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1 Реза, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки за матеріалами вказаної справи потребує додаткової перевірки факт отримання свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №201551, виданого 09.11.2017 Ічнянським РВ ДРАЦС ГУЮ у Чернігівській області на підставі рішення суду про визнання батьківства №694/1172/17 від 18.10.2017 Звенигородським районним судом Черкаської області.

05 червня 2018 року представник позивача подав до Макарівського РС УДМС України в Київській області заяву про виправлення недоліків, до якої на підтвердження факту видачі свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №201551, повторно виданого 09.11.2017, долучив копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №0 від 09.11.2017 відносно ОСОБА_6.

У вказаній заяві представник позивача просив надіслати вказану заяву разом із матеріалами справи про оформлення набуття громадянства України по територіальному походженню з підстав, визначених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", ОСОБА_1 Реза до Управління ДМС України в Київській області для прийняття рішення.

21 червня 2018 року представник позивача звернувся до Управління ДМС України в Київській області із заявою, в якій просив розглянути заяву ОСОБА_1 Реза та матеріали про набуття громадянства України за територіальним походженням з підстав, визначених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", та прийняти рішення про оформлення набуття громадянства вказаній особі.

Проте, станом на момент предявлення даного позову відповідачем так і не прийнято рішення за результатами розгляду заяви позивача, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначені Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 №2235-III (далі - Закон №2235).

Відповідно до ст. 1 Закону №2235 громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках.

Згідно зі ст. 6 Закону №2235 громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням.

Частиною 1 статті 8 Закону №2235 встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_3, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської ОСОБА_3, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної ОСОБА_3 (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянина.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону №2235 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 - 10 статті 6 цього Закону.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначені Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (надалі - Порядок №215).

Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку №215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Відповідно до п. 30 Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської ОСОБА_3, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної ОСОБА_3 (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт народження рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з рідними (повнорідними та неповнорідними) братом чи сестрою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 24 Порядку №215 встановлено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської ОСОБА_3, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної ОСОБА_3 (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов'язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Відповідно до п. 92 Порядку №215 органи міграційної служби приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, в тому числі, за територіальним походженням.

За приписами п. 94 Порядку №215 Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній ОСОБА_3 Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної ОСОБА_3 Крим) значення, до якого документи були подані заявником. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної ОСОБА_3 Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної ОСОБА_3 Крим) значення приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Під час перевірки документів щодо поновлення особи у громадянстві України, крім перевірки відповідності оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України, головне управління (управління) міграційної служби в Автономній ОСОБА_3 Крим, області, містах Києві та Севастополі також перевіряє у межах своєї компетенції відсутність передбачених Законом підстав, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається.

Документи щодо поновлення особи у громадянстві України надсилаються до органів Служби безпеки України, які у межах своєї компетенції перевіряють відсутність передбачених Законом підстав, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається. Про результати перевірки органи Служби безпеки України повідомляють головне управління (управління) міграційної служби в Автономній ОСОБА_3 Крим, області, містах Києві та Севастополі не пізніше як у двомісячний строк з дня одержання документів.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, начальник головного управління (управління) міграційної служби в Автономній ОСОБА_3 Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов'язує набуття особою громадянства України, або стосовно поновлення особи у громадянстві України також будуть встановлені передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, начальник головного управління (управління) міграційної служби в Автономній ОСОБА_3 Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що особа, яка має намір отримати громадянство України повинна звернутися до Головного управління міграційної служби в Автономній ОСОБА_3 Крим, області, містах Києві та Севастополі (за місцезнаходженням такої особи) щодо оформлення набуття громадянства України шляхом подання документів, передбачених Порядком №215 та Законом №2235.

За результатом розгляду заяви такої особи та поданих документів, Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній ОСОБА_3 Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов'язує належність особи до громадянства України та приймає відповідне рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або відмовляє в задоволенні заяви особи із повідомленням причин такої відмови.

Отже, законодавством передбачена певна процедура розгляду заяв з питань громадянства.

Як було встановлено судом, 28.11.2017 позивачем разом із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням були подані до Управління державної міграційної служби України в Київській області наступні документи: посвідчений переклад паспорту ОСОБА_1 Рези як громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3; посвідчений переклад свідоцтва про народження ОСОБА_1 Рези, в якому батьками зазначені ОСОБА_4 (батько) та ОСОБА_5 (матір); посвідчену копію повторного свідоцтва про народження ОСОБА_6 (неповнорідного брата) серії І-ЕЛ №201551 від 09.11.2017, виданого Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому зазначено про батька - ОСОБА_4; копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №0 від 09.11.2017 відносно ОСОБА_6, який був виданий Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області; зобовязання про вихід з громадянства ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Таким чином, позивачем були надані Управлінню державної міграційної служби України в Київській області всі необхідні документи, передбачені п. 24, п. 30 Порядку №215.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідач жодним чином не оспорює факт подання позивачем усіх документів, які визначені п. 24, п. 30 Порядку №215.

З матеріалів справи вбачається, що матеріали справи ОСОБА_1 Реза було розглянуто в Департаменті з питань громадянства, паспортизації та реєстрації на виконання доручення Державної міграційної служби України від 13.01.2015 №Д/5/3-15.

Як вбачається з листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 29.03.2018 №6.4-3373/6-18, заяву та матеріали справи щодо набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_1 Реза було повернуто без розгляду до Управління державної міграційної служби України в Київській області.

В подальшому, листом від 03.04.2018 №3201.3.1-1571/32.2-18 справу про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1 Реза, ІНФОРМАЦІЯ_2, було повернуто відповідачем без розгляду до Макарівського РС Управління ДМС України в Київській області, оскільки за матеріалами вказаної справи потребує додаткової перевірки факт отримання свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №201551, виданого 09.11.2017 Ічнянським РВ ДРАЦС ГУЮ у Чернігівській області на підставі рішення суду про визнання батьківства №694/1172/17 від 18.10.2017 Звенигородським районним судом Черкаської області.

Таким чином, підставою для повернення справи про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1 Реза, стала відсутність підтверджуючих документів щодо факту видачі свідоцтва про народження.

Однак, суд не погоджується із такими доводами відповідача, оскільки жодний пункт вказаного Порядку №215 не містить посилань для надання підтверджуючих документів щодо факту видачі свідоцтва про народження.

Більш того, із наданих відповідачу документів вбачається, що батьком позивача та ОСОБА_6 є одна особа - ОСОБА_4, про що зазначено в свідоцтвах про народження вказаних осіб та які були надані позивачем разом із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Отже, відповідачу були надані документи, які підтверджують, що ОСОБА_6 є неповнорідним братом позивача, який народився до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України.

Водночас, відповідачем не надано доказів та судом не встановлено фактів, які б свідчили про подання позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не має права набути громадянство України.

Крім того, суд вбачає за доцільне зазначити про те, що відповідач як орган державної влади мав право здійснити перевірку відповідної інформації, яка зазначена у вказаних документах, зокрема, наступним чином.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначаються Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 №2398-VI (далі - Закон №2398).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №2398 органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній ОСОБА_3 Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції; 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону №2398 державний реєстр актів цивільного стану громадян - це державна електронна інформаційна система, яка містить відомості про акти цивільного стану, зміни, що вносяться до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання та відомості про видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного тану і про видачу з нього.

Державний реєстр актів цивільного стану громадян ведеться відділами державної реєстрації актів цивільного стану.

Частинами 4-5 статті 11 Закону №2398 встановлено, що адміністратор Державного реєстру актів цивільного стану громадян здійснює заходи із створення і супроводження програмного забезпечення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, збереження та захисту бази даних, відповідає за його функціонування, надає безоплатний доступ до нього відділам державної реєстрації актів цивільного стану, забезпечує реєстрацію такого доступу та збереження відомостей про кожний доступ.

Порядок ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян установлюється Кабінетом ОСОБА_7 України.

Так, зокрема, процедура створення та ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян визначений Порядком ведення Державного реєстру актів цивільного стану, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_7 України від 22.08.2007 №1064 (далі - Порядок №1064).

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку реєстр - єдина комп'ютерна база даних про акти цивільного стану, внесені до них зміни і доповнення, видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та витягів з Реєстру;

держатель Реєстру - Мінюст, що забезпечує ведення Реєстру;

адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мінюсту, яке здійснює заходи із створення і супроводження програмного забезпечення Реєстру, збереження та захисту бази даних Реєстру, відповідає за його функціонування, надає реєстраторам, а також у випадку, передбаченому законом, посадовим особам органів державної влади доступ до нього;

реєстратори - відділи державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції Мін'юсту в Автономній ОСОБА_3 Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції;

витяг з Реєстру - документ, що видається фізичній чи юридичній особі реєстратором або посадовій особі органу державної влади шляхом безпосереднього доступу до Реєстру у випадках, передбачених законом, за затвердженими Мін'юстом формами.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_7 України №360 від 20.08.2014 (далі - Положення №360), Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом ОСОБА_7 України через ОСОБА_7 внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з п. 7 Положення №360 ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Пунктом 8 Положення №360 встановлено, що ДМС під час виконання покладених на неї завдань взаємодіє в установленому порядку з іншими державними органами, допоміжними органами і службами, утвореними Президентом України, тимчасовими консультативними, дорадчими та іншими допоміжними органами, утвореними Кабінетом ОСОБА_7 України, органами місцевого самоврядування, обєднаннями громадян, громадськими спілками, профспілками та організаціями роботодавців, відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій, а також підприємствами, установами та організаціями.

Отже, враховуючи наведені норми, суд звертає увагу на те, що Управління державної міграційної служби в Київській області мало можливість здійснити перевірку факту отримання свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №201551, виданого 09.11.2017 Ічнянським РВ ДРАЦС ГУЮ у Чернігівській області на підставі рішення суду про визнання батьківства №694/1172/17 від 18.10.2017 Звенигородським районним судом Черкаської області, шляхом безпосереднього звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану, які здійснюють ведення Державного реєстру актів цивільного стану та мають безпосередній доступ до нього.

Однак, відповідач не надав суду жодних доказів того, що ним було вчинено будь-які дії з метою з'ясування обставин, які стали підставою для неприйняття рішення по заяві позивача.

Також, суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем порушено строк розгляду заяви про оформлення набуття громадянства України, з огляду на наступне.

Пунктом 95 Порядку №215 визначено, що рішення про оформлення набуття особою громадянства України або про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України не пізніш як у тримісячний строк з дня надходження документів надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної ОСОБА_3 Крим) значення, до якого документи були подані заявником.

Отже, рішення про оформлення набуття особою громадянства України повинно бути прийнято в трьохмісячний строк.

Як було встановлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням 28.11.2017.

Проте, рішення про оформлення набуття особою громадянства України або про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України відповідач не прийняв, а повернув заяву позивача без розгляду лише 03.04.2018, тобто більше ніж через три місяці.

Отже, відповідачем порушено строк розгляду заяви позивача про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Таким чином, беручи до уваги те, що відповідач в силу приписів Закону №2235, Порядку №215 не прийняв відносно позивача рішення про оформлення набуття особою громадянства України або про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та наявність підстав для визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1 Реза, ІНФОРМАЦІЯ_2, про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Управління державної міграційної служби України в Київській області прийняти рішення по заяві ОСОБА_1 Рези разом із поданими документами з підстав, визначених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" та оформити довідку про реєстрацію громадянином України, суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету ОСОБА_7 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_7 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьої статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

При цьому, суд не підміняє суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Питання щодо прийняття рішення про реєстрацію ОСОБА_1 Рези на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство" громадянином України за територіальним походженням віднесено виключно до компетенції Управління державної міграційної служби України в Київській області та не входить до компетенції суду.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин першої, другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно абзацу другого частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Суд, вважає що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог, та зобов'язати відповідача відновити порушене право позивача шляхом зобов'язання Управління державної міграційної служби України в Київській області повторно розглянути заяву громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1 Реза, ІНФОРМАЦІЯ_2, про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, зазначеною нормою, законодавець визначає обов'язок суб'єкта владних повноважень аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що в даному випадку відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів та пояснень на спростування тверджень позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 704,80 грн. (квитанція від 23.07.2018 №0.0..1).

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління державної міграційної служби України в Київській області щодо розгляду заяви громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1 Реза, ІНФОРМАЦІЯ_2, про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

Зобов'язати Управління державної міграційної служби України в Київській області () розглянути заяву громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1 Реза, ІНФОРМАЦІЯ_2, про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 Реза, ІНФОРМАЦІЯ_2, за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби України в Київській області () судові витрати у сумі 352 (триста пятдесят дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.