Справа № 0540/7533/18-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 р. Справа№0540/7533/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 85478, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Островського, 14; адреса для листування: 85400, Донецька область, м. Селидове, а/с № 1018)

до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, 6)

про визнання протиправними дії, зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії від 7 червня 2018 року, зобовязання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 20 лютого 2018 року відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до пільгового стажу період роботи з 22 січня 1998 року по 31 жовтня 1998 року на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток».

Ухвалою суду від 28 серпня 2018 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 0540/7533/18-а.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20 лютого 2018 року звернувся до відповідача с заявою № 458 про призначення пенсії та надав всі необхідні документи. На момент звернення пільговий стаж склав понад двадцяти пяти років за списком робіт і професій затвердженим КМУ від 31 березня 1994 року № 202 , що дає право на призначення пенсії незалежно від віку , якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років. Заява була розглянута відповідачем і було прийнято рішення від 7 червня 2018 року про відмову в призначенні пенсії, з тих підстав, що позивач не має достатньо пільгового стажу в підземних умовах 25 років, також було розяснено, що період роботи на підприємстві ЗАТ «Вугледобуток» з 22 січня 1998 року по 31 жовтня 1998 року, не зараховані до пільгового стажу оскільки надана довідка з «архівного відділу» Новогродівської міської ради.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 22 січня 1998 року по 31 жовтня 1998 року на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток», оскільки довідка видана Новогродівською міською радою «архівний відділ». Відповідно до наданих документів, страховий стаж заявника складає 23 роки 10 місяців 02 днів. В тому числі стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає 24 роки 18 днів, в тому числі за статтями 14-20 - шахтарі складає 17 років 10 місяців, за статтею 14-25 - шахтарі складає 01 рік 11 місяці 18 днів, за кожний повний рік роботи на провідних посадах додатково зараховано 3 місяці згідно до розяснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 за 18 років додатково зараховано 04 роки 03 місяці.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії ВА № 123469, виданого Новогродівським МВ УМВС України у Донецькій області 21 листопада 1995 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що записами у трудовій книжці серії АМ № 075531 на імя ОСОБА_1 підтверджується, що 22 січня 1998 року на підставі наказу від 26 січня 1998 року № 28 позивач був прийнятий до ЗАТ «Вуглевидобуток» підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті на дільницю монтажу-демонтажу обладнання. 31 жовтня 1998 року на підставі наказу від 30 жовтня 1998 року № 539 позивач був звільнений з підприємства за переведенням до іншого підприємства.

20 лютого 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Дану заяву було прийнято та зареєстровано за № 458.

Судом встановлено, що відповідачем була розглянута заява позивача від 20 лютого 2018 року № 458, за результатом чого було прийнято рішення від 7 червня 2018 року про відмову в призначенні пенсії. У вказаному рішенні було зазначено, що ОСОБА_1 надав наступні документи: заяву, копію паспорту і ІПН, копію трудової книжки серії АМ № 075531 від 30 липня 1977 року; копію диплома серії ІК № 002561 від 23 травня 1997 року; довідки про особливий характер роботи видані підприємством ВП Шахта 1-3 „Новогродівська ДП „Селидіввугілля № 26/707 від 3 жовтня 2017 року, № 26/204 від 26 лютого 2018 року, № 26/707 від 6 жовтня 2017 року; виписки з наказу про атестацію робочих місць видані підприємством ВП Шахта 1-3 „Новогродівська ДП „Селидіввугілля від 3 жовтня 2017 року № 26/708, від 6 жовтня 2017 року № 26/707; довідка про підземні спуски в шахту з ВП Шахта „Котляревська ДП „Селидіввугілля № 04-22/377 від 1 лютого 2018 року; довідка про особливий характер роботи видана підприємством ВП Шахта „Котляревська ДП „Селидіввугілля; акт позапланової перевірки достовірності документів від 24 квітня 2018 року № 1208/08.3-14; архівні довідки від 11 жовтня 2017 року № 185, № 184 видані Новогродівською міською радою „архівний відділ. до пільгового стажу не зараховано період роботи з 22 січня 1998 року по 31 жовтня 1998 року на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток», оскільки довідка видана Новогродівською міською радою «архівний відділ». Відповідно до наданих документів, страховий стаж заявника складає 23 роки 10 місяців 02 днів. В тому числі стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає 24 роки 18 днів, в тому числі за статтями 14-20 - шахтарі складає 17 років 10 місяців, за статтею 14-25 - шахтарі складає 01 рік 11 місяці 18 днів, за кожний повний рік роботи на провідних посадах додатково зараховано 3 місяці згідно до розяснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 за 18 років додатково зараховано 04 роки 03 місяці. За таких обставин відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 рохділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах.

Судом також встановлено, що в підтвердження наявного пільгового стажу позивачем до суду були надані довідки від 17 жовтня 1999 року № 23/17, № 21/1/17, архівна довідка від 11 жовтня 2017 року № 184, від 11 жовтня 2017 року № 185.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у звязку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом раніше, позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах, окрім трудової книжки, були надані документи, що підтверджують факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не здійснив жодного заходу, передбаченого нормами статті 44 Закону № 1058- ІV.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказаний період на вищезазначеному підприємстві. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказаний період свідчить про зайнятість останнього за відповідною посадою. Запис про спірний період роботи засвідчений відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 22 січня 1998 року по 31 жовтня 1998 року на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток», та як наслідок позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачений судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 20 серпня 2018 року.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 85478, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Островського, 14; адреса для листування: 85400, Донецька область, м. Селидове, а/с № 1018) до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, 6) про визнання протиправними дії, зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Скасувати рішення Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 7 червня 2018 про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) в призначенні пенсії.

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 лютого 2018 року № 458 про призначення пенсії згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 22 січня 1998 року по 31 жовтня 1998 року на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути з Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 26 вересня 2018 року. Повне судове рішення складено 26 вересня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.