Справа № 332/1894/18
Суддя: Яцун О. С.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1894/18
Провадження №: 2-а/332/26/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2018 р. м. Запоріжжя Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
за участю секретаряОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора батальйону № 1 роти № 3 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що 09.06.2018 року інспектором батальйону № 1 роти № 3 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову серії ЕАА № 436745, в якій зазначено, що ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Hyundai Santa Fe, державний номер ЯТА325157, рухався по 53Б км Запорізького шосе в м. Дніпро, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.18 напрямок руху по смугам з вказівкою напрямку ліворуч, чим порушив вимоги п. 33 ПДР. За порушення вимог ПДР ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Позивач вважає, що спірна постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною та підлягає скасуванню. Постанова складалася відповідачем без врахування зауважень позивача, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, доказів правопорушення не надано, свідків не опитано. Також зазначає, що відповідачем порушені вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП, оскільки він не проводив підготовку до розгляду справи, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази. Крім цього, зазначає, що всупереч положенням ч.1 ст. 276 КУпАП відповідач розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. На підставі викладеного, позивач просить визнати протиправною та скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно до змісту якого він заперечує проти позовних вимог, вважає, що постанова була прийнята законно та обґрунтовано, з дотриманням всіх вимог, передбачених КУпАП. Просив відмовити в задоволенні позову та розглядати справу за його відсутності.
Представник третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Від представника третьої особи ОСОБА_5, надійшли письмові пояснення, в яких зазначає про правомірність дій відповідача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, встановив наступне.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч.2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.
Судом встановлено, що 09.06.2018 року інспектором батальйону № 1 роти № 3 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову серії ЕАА № 436745 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.9).
Як вбачається зі змісту вказаної постанови, ОСОБА_3 09.06.2018 року о 21-08 год. керував транспортним засобом Hyundai Santa Fe, державний номер ЯТА325157, рухаючись по 53Б км Запорізького шосе в м. Дніпро, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.18 напрямок руху по смугам з вказівкою напрямку ліворуч, чим порушив вимоги п. 33 ПДР.
Посилання позивача на порушення з боку відповідача з приводу розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам законодавства оскільки відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя і пята статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається, зокрема у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Доводи позивача, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення за місцем зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки зі змісту ст. 258 КУпАП вбачається, що зважаючи на приписи ст.ст. 122, 222 КУпАП, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, приймалось до внесення змін у ст. 258 КУпАП.
Таким чином, суд вказує на безпідставність доводів позивача з приводу неналежного місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Водночас, заслуговують на увагу доводи позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, зокрема, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Дорожнім знаком 5.18, визначеним Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, є «Напрямок руху по смузі». Показує дозволений напрямок руху по смузі.
Задля встановлення наявності в діях позивача порушення вимог Правил дорожнього руху відповідач, як суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, повинен відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України довести правомірність свого рішення. При цьому належним, достовірним та достатнім доказом є відеозапис вчиненого правопорушення із фіксацією порушення позивачем вимог дорожнього знаку 5.18 ПДР.
Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суду не надано належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують факт вчинення порушення позивачем ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови.
З наданого представником третьої особи відеозапису вбачається, що останнім зафіксовано лише процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності та невизнання ним факту порушення ПДР.
Фіксації факту порушення позивачем вимог дорожнього знаку 5.18 Правил дорожнього руху відеозапис не містить.
Таким чином, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення та, відповідно, необхідність її скасування.
Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, у звязку із встановленням судом відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, зазначене є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 7, 251, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
Позов ОСОБА_3 до інспектора батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Скасувати постанову, винесену інспектором батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4, серії ЕАА № 436745 від 09.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Яцун