Справа № 1240/2510/18
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 вересня 2018 року СєвєродонецькСправа № 1240/2510/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Марківського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого звернувся представник позивача адвокат ОСОБА_2, до Марківського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати дії Марківського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Луганській області по не нарахуванню і не виплаті пенсії за період з 01.05.1999 по 07.09.2009 неправомірними;

- зобовязати Марківське обєднане Управління Пенсійного Фонду України в Луганській області нарахувати з 01.05.1999 по 07.09.2009 та виплатити позивачу пенсію за віком;

- стягнути з Марківського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Луганській області на користь позивача усі судові витрати, у томі числі послуги довіреної особи - адвоката.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом 5-ти (пяти) днів з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, та її копію для відповідача та копії усіх додаткових документів, в разі надання; доказу на підтвердження того, що позивач здобув право на отримання пенсії за віком (пенсійне посвідчення); ідентифікаційного коду ОСОБА_1; довідки про місце проживання позивача, перекладену на державну мову; належним чином завіреної копії рішення суду за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в м. Свердловську Луганської області про зобовязання нарахувати з 07.09.2009 й виплатити за рахунок коштів державного бюджету України на його користь пенсію за віком з подальшою безстроковою її виплатою згідно законодавства.

На виконання зазначеної ухвали від 24 вересня 2018 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, копія судового рішення.

Однак, представником позивача до позову надана заява про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частиною другою статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобовязаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Представником позивача до позовної зави додано заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви зазначив, що позовна заява стосується виплати позивачу пенсії за віком, яку перестав отримувати з 1998 року відтоді, як разом зі своєю сімєю виїхав до Німеччини на постійне проживання.

Підставою для припинення виплат були положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які передбачали, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується у тому разі, якщо це передбачено міжнародними договорами України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

07 жовтня 2009 року Конституційний суд прийняв рішення по справі № 1-32/2009, згідно якому визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ. Положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України свого Рішення.

Весь цей час, протягом якого позивач не отримував пенсію, він мав легітимні сподівання щодо останньої. Адже, пропрацювавши багато років в Україні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, позивач був переконаний, що держава не покине на призволяще літніх людей, які виїхали за кордон на постійне проживання, всупереч передбаченим гарантіям соціального захисту.

У 2009 році довірена особа на території України - адвокат ОСОБА_3, звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області про зобов'язання нарахувати з 07.10.2009 року й виплатити за рахунок коштів державного бюджету України в користь позивача пенсію за віком з подальшою безстроковою її виплатою згідно законодавства. Позов суд задовольнив.

Проте, на жаль, за період з 1999 по 2009 роки позивач зовсім позбавлений права на отримання пенсії на тій підставі, що більше не проживаю на території України.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Предметом позову є зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком за період з 01 травня 1999 року по 07.09.2009 року та виплати позивачу пенсії за віком.

Викладені представником позивача підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом не визнаються судом поважними з таких причин.

Як зазначено вище, частини другої статті 122 КАС України встановлений шестимісячний строк для звернення до суду який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Представником позивача в самій заяві зазначено, що позивач у 2009 році дізнався про те, що йому не виплачується пенсія за віком. Його довірена особа на території України - адвокат ОСОБА_3, звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області про зобов'язання нарахувати з 07.10.2009 року й виплатити за рахунок коштів державного бюджету України в користь позивача пенсію за віком з подальшою безстроковою її виплатою згідно законодавства. Позов суд задовольнив.

Також представником позивача до позовної заяви була додана копія постанови Свердловського міського суду Луганської області від 13.06.2013 у справі № 2-а-204/12 за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в м. Свердловську про визнання дій неправомірними.

Згідно постанови Свердловського міського суду Луганської області від 13.06.2013 у справі № 2-а-204/12 позовом ОСОБА_1 до УПФУ в м. Свердловську про визнання дій неправомірними задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області з не нарахування та невиплати йому пенсії з 20.03.2011 та зобовязано УПФУ в м. Свердловську нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, з урахуванням пропуску строків звернення до суду, з 20.02.2011. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

У постанові Свердловського міського суду Луганської області від 13.06.2013 у справі № 2-а-204/12 також зазначено, що згідно постанови Луганського окружного адміністративного суду від 25.02.2009 по справі № 2а-15857/08 позивач звертався до суду у липні 2007 року з позовом до УПФУ в м. Свердловську, в якому просив зобовязати відповідача здійснювати щомісячно законодавчо передбачені пенсійні виплати з урахуванням їх корегування, починаючи з дати припинення. Судом, з посиланням на ст. 4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.06.2009 зазначена постанова окружного суду залишена без змін.

Як наслідок, з доданих самим представником позивача документів, а саме: судових рішень, які набрали законної сили, можна достовірно зробити висновок, що позивач ще у липні 2007 року звертався до Луганського окружного адміністративного суду з вимогами про виплату пенсії з дати припинення, тобто з 1999 року.

Таким чином, позивач ще в липні 2007 року достовірно знав про порушене право щодо не нарахування та невиплати пенсії з травня 1999 року, що підтверджується фактом звернення з цього приводу до Луганського окружного адміністративного суду в 2007 році.

У звязку з чим в наявності підстави визначити початок строку звернення до суду з вимогами по даній справі липень 2007 року.

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з позовом 20.08.2018, тобто з порушенням визначеного шестимісячного строку.

Враховуючи вище викладене, на підставі частини першої статті 123 КАС України судом визнаються неповажними зазначені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду, що обумовлює залишення позовної заяви без руху та розяснення позивачу права протягом пяти днів з дня вручення ухвали звернутися із заявою про зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду.

Згідно частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд вважає за необхідне продовжити процесуальний строк для усунення недоліків до позовної заяви терміном 5-ти (пять) днів з дня отримання даної ухвали, у звязку з чим позовна заява залишається без руху, а представник позивача має право вказати інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 118, 121, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Продовжити процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Марківського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії.

Запропонувати позивачу протягом 5-ти (пяти) днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута особі, яка її подала, та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя ОСОБА_4