Справа № 815/2440/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2440/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу позовом товариства з обмеженою відповідальністю ВІРТУ ПЛЮС (65088, АДРЕСА_1; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.02.2018р., -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ВІРТУ ПЛЮС до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.02.2018р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведення перевірки своєчасності сплати узгодженого грошового зобовязання з податку на додану вартість згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року № НОМЕР_1 від 18.08.2017 р. встановлено порушення строків сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України, п. 203.2 ст. 203 ПК України. Зазначений висновок контролюючого органу послугував підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 12.02.2018р. ТОВ ВІРТУ ПЛЮС посилається на те, що уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року (№ НОМЕР_1) було надано по податковим накладним № 42 від 29.06.2017р. та № 23 від 23.06.2017р., при реєстрації яких були допущені помилки: здійснено подвійну реєстрацію податкових накладних № 23 від 20.06.2017р. (покупець ТОВ «Екоплант», ), №38 від 29.06.2017р. (покупець ТОВ «Агрос Трейд, »). Зазначені обставини, за твердженнями позивача, зумовлені тим, що при первинній реєстрації було зупинено державну реєстрації вказаних податкових накладних; при повторній реєстрації допущено помилки платником в датах та номері реєстрації вказаних накладних; здійснити коригування у платника в червні 2017 року не було технічної можливості з причин технічного збою програмного забезпечення. Відтак, Позивач вважає протиправним та безпідставним оскаржуване податкове повідомлення - рішення, оскільки останнє є протиправним та не відповідає вимогам податкового законодавства України.

Відповідач в обґрунтування правової позиції зазначив, що за результатами проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого грошового зобовязання з податку на додану вартість згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року від 18.08.2017 року встановлено, що платником податку несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобовязання з ПДВ в сумі 11821,00 грн. із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем сплати суми грошового зобовязання. З урахуванням наведеного, відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу в сумі 2364,20 грн.

Ухвалою від 13.06.2018р. відкрито провадження по справі та визначено, що права буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); встановлено відповідачам пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачам пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено судове засідання по справі на 09.07.2018 р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 09.07.2018 р., яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 16.07.2018 р. 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 16.07.2018 р. за клопотанням представника відповідача призначено проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 28.08.2018 р. о 09 год. 20 хв.

Ухвалою суду від 28.08.2018 р. підготовче провадження в адміністративній справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.09.2018 р. 09 год. 30 хв., яке було перенесено на 25.09.2018 р. 14 год. 00 хв.

У судове засідання учасники справи явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

25.09.2018р. (вх. № 28269/18) від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання 25.09.2018 р. всіх учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДФС в Одеській області відповідно до п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І та у порядку абз.2 п.76.3 ст.76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності сплати ТОВ ВІРТУ ПЛЮС узгодженого грошового зобовязання з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року № від 18.08.2017р.

За наслідками перевірки складено акт №312/15-32-12-12/37420022 від 12.01.2018р., відповідно до висновків якого ТОВ ВІРТУ ПЛЮС (код 37420022) порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ протягом строків визначених п.57.1 ст.57 ПК України, п.203.2 ст. 203 ПК України розділу V ПК України. Несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 11821,00 грн. за звітний податковий період червень 2017р. (а.с. 15-16).

26.01.2018р. ТОВ ВІРТУ ПЛЮС на адресу Головного управління ДФС в Одеській області направлено заперечення на акт перевірки (а.с. 18-21), які останнім залишено без задоволення (відповідь від 07.02.2018р. (вих. № 1770/10/15-32-12-12-10) (а.с. 22-26).

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2018р., яким ТОВ ВІРТУ ПЛЮС за затримку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 11821,00 грн. за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» визначено штраф у розмірі 20 % від вказаної суми, що становить 2364,20 грн. (а.с. 22).

26.02.2018р. ТОВ ВІРТУ ПЛЮС направлено скаргу на вищезазначене податкове повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України (а.с. 27-30).

26.04.2017р. (вих. № 14725/6/99-99-11-03-01-25) ДФС України за результатами розгляду скарги ТОВ ВІРТУ ПЛЮС залишено без змін податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 12.02.2018р. (а.с. 32-34).

Позивач, не погоджуючись з зазначеним рішенням контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить його визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 16.1.3 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 36.1 ст. 36 ПК України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п. 31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами п. 50.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

За приписами п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За приписами п.203.2 ст.203 ПК України сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно акта №312/15-32-12-12/37420022 від 12.01.2018р. позивач порушив терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ протягом строків, визначених п. 57.1 ст.57 ПК України, п.203.2 ст.203 розділу V ПК України, а саме:

документ, по якому виникла заборгованість: уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року № НОМЕР_1 від 18.08.2017р. у сумі 5519,00 грн.; граничний термін сплати: 18.08.2017р.; дата сплати (погашення): 27.12.2017р.; кількість днів затримки сплати: 131;

документ, по якому виникла заборгованість: уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року № НОМЕР_1 від 18.08.2017р. у сумі 6302,00 грн.; граничний термін сплати: 18.08.2017р.; дата сплати (погашення): 27.12.2017р.; кількість днів затримки сплати: 131.

Приписами пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п.76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, камеральна перевірка податкової декларації може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, а камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням приписів ст. 102 ПК України.

Відповідно до приписів ст. 102 ПК України контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків не пізніше 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, та/або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих органом контролю, а якщо таку податкову декларацію надали пізніше за днем її фактичного подання.

Проаналізувавши вищевказані норми ПК України, суд дійшов висновку, що камеральна перевірка податкової декларації та камеральна перевірка з інших питань є різними перевірками за своїм предметом та може бути проведена в різні строки.

Оскільки предметом даної перевірки була своєчасність сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання та термін її проведення складає 1095 днів, відповідно до ст. 102 ПК України, тому судом не встановлено порушення контролюючим органом строків проведення перевірки щодо своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання згідно вищевказаного уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ ВІРТУ ПЛЮС 20.07.2017р. подано до контролюючого органу податкову декларацію № за червень 2017 року (а.с. 37- 42).

18.08.2017р. ТОВ ВІРТУ ПЛЮС подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року та задекларовано у р. 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету у сумі 16198,00 грн. та у р. 18.1 «Сума штрафу, нарахована платником самостійно у звязку з виправленням помилки (при позитивному значенні гр. 6 р. 18)» у сумі 486,00 грн. (а.с. 47-60).

Згідно матеріалів справи, за ІКПП 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» рахувалась переплата у сумі 490,57 грн.; на електронному рахунку платника податків ТОВ ВІРТУ ПЛЮС, який був відкритий у Казначействі, рахувалась сума залишку 3633,00 грн., чого було недостатньо для сплати узгодженої суми по уточнюючому розрахунку 26298,00 грн., що призвело до недоїмки на Казначейському рахунку ТОВ ВІРТУ ПЛЮС у сумі 12565,00 грн.

ТОВ ВІРТУ ПЛЮС суму боргу було частково погашено 27.12.2017р. згідно платіжних доручень №№ 14124974, 14124975 від 27.12.2017р. на суму 5519,00 грн. та на суму 6302,00 грн.

Враховуючи зазначене, кількість днів затримки сплати узгодженого грошового зобовязання згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року № НОМЕР_1 від 18.08.2017р. становить 131 календарний день.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України в разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Доводи позивача про те, що уточнюючий розрахунок позивачем податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року (№ НОМЕР_1) було надано на вимогу контролюючого органу, неможливість здійснити коригування в червні 2017 року з причин технічного збою програмного забезпечення не підтверджуються жодними доказами.

Твердження позивача про безпідставність висноків контролюючого органу про порушення строків сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України, п. 203.2 ст. 203 ПК України в звязку зі здійсненням подвійної реєстрації податкових накладних № 23 від 20.06.2017р. (покупець ТОВ «Екоплант», ), №38 від 29.06.2017р. (покупець ТОВ «Агрос Трейд, »), що зумовлено зупиненням реєстрації вказаних податкових накладних при первинній їх подачі судом відхиляються, оскільки чинним законодавством передбачений порядок оскарження рішень про відмову у реєстації податкових накладних. Відтак, доводи позивача про повторне направлення на реєстрацію податкових накладних по таких самих операціях не спростовують висновки контролюючого органу, зафіксовані в акті перевірки №312/15-32-12-12/37420022 від 12.01.2018р.

Таким чином, висновки контролючого органу про порушення ТОВ ВІРТУ ПЛЮС термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ (згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року № НОМЕР_1 від 18.08.2017р.) протягом строків визначених п.57.1 ст.57 ПК України, п.203.2 ст. 203 ПК України розділу V ПК України (несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 11821,00 грн. за звітний податковий період червень 2017р. становить 131 календарний день) знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, наведене, суд дійшов висновку, що вказане рішення прийнято Головним управлінням ДФС в Одеській області в порядку та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулює спірні правовідносини. Представник позивача не довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, обґрунтованість позовних вимог.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що доводи наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є безпідставними та не підтверджені доказами, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області рішення № від 12.02.2018р.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю ВІРТУ ПЛЮС (65088, АДРЕСА_1; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.02.2018р.,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.