Справа № 583/2724/18
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2724/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Зубатової І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, департамент патрульної поліції, про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: визнати дії інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 незаконними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 126 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, провадження по справі закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що з даною постановою він не згодний так як вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.07.2018 року в с. Світлогірське, Дніпропетровської області, його зупинили працівники поліції. Із зупинкою позивач не погодився, так як вважав її безпідставною, документи на вимогу інспектора не надав. Після цього працівником поліції складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, згідно якої водій не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України, тобто коїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив також, що інспектор зупинив його безпідставно. Він порушень правил дорожнього руху не допускав рухався з дозволеною швидкістю. Автомобіль перебував у справному технічному стані. Спочатку йому причину зупинки повідомили, що він рухався з порушенням полоси руху. Він вказував, що порушень не вчинював. Пізніше йому інспектор вказав, що на склі авто тріщина, і отже авто в несправному стані, він з цим також не погодився. Інспектор сказав, щоб він надав документи на керування. Він зі своєї сторони, не погодився із зупинкою, так як вважав її безпідставною. В звязку з чим на нього було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Представник у судовому засіданні повністю підтримав доводи позивача та прохав задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом було залучено в якості третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, департамент патрульної поліції.

Від зазначеної установи надійшло письмове пояснення, у якому зазначено про безпідставність позову у звязку із його необґрунтованістю. Зазначив, що правопорушення з боку позивача дійсно мало місце, про що надав відеозапис правопорушення зафіксований відео реєстратором. Крім того, зазначив, що відповідно до Правил дорожнього руху України п. 2.4. на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Водій на вимогу поліцейського не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ, в звязку з чим відносно нього було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 126 КпАП України. Мала місце і законна причина для зупинки транспортного засобу, а саме технічна несправність у вигляді тріщини на лобовому склі у зоні дії склоочисників. ОСОБА_4 була винесена із дотриманням процедури передбаченої чинним законодавством України.

Суд, заслухавши думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні установлено, що 01.07.2018 року відносно позивача була винесена постанова LAA № 464/86 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ст. 126 ч. 1 КпАП України за те, що він цього дня близько 11.24 год. після зупинки автомобіля ОСОБА_5, номерний знак НОМЕР_1, у с. Світлогірському, Дніпропетровської обл., траса м 04, не пред'явив для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4а ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353 (далі по тексту - Закон № 3353), встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3, 1.9 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил і особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Під час виконання своїх завдань поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України, і сприяє їх реалізації (ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII).

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII).

Відповідно норм Закону № 580-VIII, поліція в межах своєї компетенції з метою охорони прав і свобод людини, загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення застосовує превентивні заходи.

Згідно п. 31.4.7. в ПДР України передбачено що, окрім іншого, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Згідно з п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, затвердженого Наказом від 28.12.2010 N 630, на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, настає згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 ПДР України (в редакції, що діяла на момент винесення ОСОБА_4), на вимогу працівника міліції водій механічного транспортного засобу повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також повинен мати при собі і пред'явити для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідальність за порушення вимог цього пункту Правил передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Органом, уповноваженим розглядати справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, є посадова особа Національної поліції України в межах наданих їй повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (ст. 217, ч. 1 ст. 222 КУпАП, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію»).

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція), яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення.

Зазначеною Інструкцією передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, зокрема за ч. 1 ст. 121 КУпАП, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу (п. 4 розділу І Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 розділу ІІІ Інструкції).

ОСОБА_4 по справі про адміністративне правопорушення складається у письмовій формі із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови, і її зміст повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП (п. 2, п. 5 розділу ІV Інструкції), а саме: постанова повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що порушення п. 31.4.7. в ПДР України і порушення п.п. «а» п. 2.4 ПДР України утворюють самостійні склади адміністративних правопорушень, і тягнуть відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідно.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (ч. 1 ст. 36).

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (ч. 2, ст. 36).

Судом установлено, що, стверджуючи про факт скоєння 01 липня 2018 року позивачем порушення п. 31.4.7. в ПДР України (ч. 1 ст. 121 КУпАП), який слугував підставою для зупинення транспортного засобу позивача, всупереч вимогам ст. 36 КпАП відповідач наклав на позивача стягнення лише за правопорушення, склад якого передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За змістом статті 31, п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону № 580-VIII, одним із превентивних заходів є зупинення транспортного засобу у разі, якщо водій порушив ПДР України.

Закон покладає на поліцейського обов'язок поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Приписами ч. 2 ст. 71 КАС України установлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що суду відповідачем не надано доказів, які б беззаперечно посвідчували факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 31.4.7. в ПДР України, і, відповідно, доказів обґрунтованості дій зупинки транспортного засобу, яким керував позивач.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Із наданих оглянутих у судовому засіданні відео файлів встановлено, що як на законну підставу зупинки транспортного засобу через наявність тріщини на лобовому склі інспектор послався згодом тільки після того, як позивач звернувся до нього з проханням вказати на це. Однак в подальшому зазначений факт інспектором не був зафіксований і йому не була надана належна правова оцінка.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

З урахуванням висновку про недоведеність факту порушення позивачем ПДР України і правомірності зупинення інспектором поліції транспортного засобу під керуванням позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, у частині скасування оскаржуваної позивачем ОСОБА_4.

Разом із тим, вимоги позивача у частині визнання неправомірними дій інспектора суд виходить із наступного. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч. 1-3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст.ст. 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у своєму адміністративному позові ОСОБА_1 обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги через протиправність спірних дій відповідача та прийнятої ним постанови, зокрема просив суд визнати такі дії незаконними, що не відповідає способу захисту порушеного права особи, регламентованому статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає повноваження суду при вирішенні справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 72-90, 139, 229, 241-246, 286, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Скасувати постанову LAA № 464/86 від 01.07.2018 р. про накладення інспектором 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ст. 126 ч. 1 КпАП України, а провадження у адміністративній справі закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом десяти днів із дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_6