Справа № 0240/2442/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 вересня 2018 р. Справа № 0240/2442/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шалагінова М.С.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Гузя І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Військової частини НОМЕР_1

про: визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в місті Гайсин Вінницької області на різних посадах у період з 01.07.2015 по 08.09.2017 року. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2017 №136-рс звільнений з військової служби на підставі пункту "а" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок" (за закінченням строку контракту) з урахуванням підпункту "ї" пункту 1 статті 26 Закону та виключений із списків військової частини та всіх видів забезпечення з 08.09.2017. Наказом №230 від 08.09.2017 направлений для постановки на військовий облік до Уманського ОМВК Черкаської області.

14.03.2018 позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою, яку направив відповідачу поштою рекомендованим листом з повідомленням щодо отримання довідки - розрахунку за неотримане речове майно за увесь період службу у Збройних Силах України, а саме з 20.09.2000 по дату звільнення. Командування частини не надало відповіді на звернення ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

08.05.2018 позивач повторно звернувся до відповідача в порядку звернення громадян за інформацією щодо щодо отримання довідки - розрахунку за неотримане речове майно за увесь період службу у Збройних Силах України, а саме з 20.09.2000 по дату звільнення. Однак відповіді не надано, що стало підставою для звернення до суду з наступними позовними вимогами:

- Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 14 березня 2018 року та від 08 травня 2018 року щодо отримання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, для отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 20.09.2000 року по 08.09.2017 року.

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виготовити та направити ОСОБА_1 на його поштову адресу довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, для отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 20.09.2000 року по 08.09.2017 року.

Ухвалою суду від 30.07.2018 відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження.

28.08.2018 до суду надійшов відзив згідно якого відповідач заперечує проти позову ОСОБА_1 та просить у його задоволенні відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію Військовою частиною НОМЕР_1 зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині з 01.07.2015 по 08.09.2017, однак під час проходження служби у встановленому порядку не звертався за неотриманим речовим майном або грошовою компенсацією. На переконання відповідача, оскільки ОСОБА_1 під час проходження служби не вживав заходів щодо отримання речового майна, відтак підстав для його відшкодування нема, адже позивач після звільнення втратив право на таке відшкодування.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив щодо позовних вимог.

Суд, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» 02.10.1996 р.393/96-ВР встановлено право громадян України на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ст.3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Вимоги до звернення встановлені у ст.5 Закону України «Про звернення громадян», відповідно до якої у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Таким чином, надання відповіді державною установою на звернення громадян України є обов`язковою.

При цьому, ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» визначено які саме звернення не підлягають розгляду та вирішенню, а саме, письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає. Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Під час з`ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що 14.03.2018р. на адресу Військової частини НОМЕР_1 позивачем направлено звернення, яке було отримано ВЧ НОМЕР_1 23.03.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням відділення поштового зв`язку (а. 12). В подальшому позивачем повторно направлено запит на адресу військової частини, який отримано відповідачем 10.05.2018 (а.с. 12).

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_1 звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявами від 14.03.2018 то 08.05.2018 , які отримано відповідачем, однак всупереч вимогам Закону України «Про звернення громадян» відповідь на вказані заяви державною установою не надана, суд вважає, що бездіяльність відповідача в частині ненадання відповіді на звернення позивача є протиправною.

У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку що бездіяльність відповідача в частині ненадання відповіді на звернення є протиправною, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання надати відповіді на звернення від 14.03.2018 та 08.05.2018 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той час, відповідачем не доведено правомірність своїх дій, крім того відзив надано не по суті позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснено на підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 14 березня 2018 року та від 08 травня 2018 року щодо отримання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, для отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 20.09.2000 року по 08.09.2017 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виготовити та направити ОСОБА_1 на його поштову адресу довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, для отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 20.09.2000 року по 08.09.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Комар Павло Анатолійович