Справа № 461/5337/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/7217/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 серпня 2018 року у справі № 461/5337/18 (рішення ухвалено у м. Львові судом у складі головуючого судді Радченка В. Є.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача у справі про порушення митних правил № 2273/20900/18 від 19.06.2018, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 03.08.2018 позов задоволено частково.

Постанову в справі про порушення митних правил № 2273/20900/18 від 19.06.2018 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Львівська митниця ДФС, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд залишив поза увагою, що транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1, був ввезений на митну територію України саме позивачем ОСОБА_1, підтвердженням чого є інформація, яка міститься в єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) ДФС України. Оскільки транспортний засіб було ввезено на митну територію України позивачем, обов'язок вивезення такого покладено саме на нього.

У зв'язку з тим, що позивачем було перевищено встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу більше ніж на 10 діб, тому постанова у справі про порушення митних правил № 2273/20900/18 від 19.06.2018 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною 3 статті 470 МК України є правомірною.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції від 03.08.2018 та прийняти постанову про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження того, що саме позивач порушив вимоги частини 3 статті 470 МК України, тому прийшов до висновку про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2273/20900/18 від 19.06.2018 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що згідно з постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митними правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 № 2273/20900/18 від 19.06.2018 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Як зазначено в постанові, в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України встановлено, що 17.10.2017 близько 20 год. 52 хв. через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 в'їхав на митну територію України транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ, модель А170, VIN-код НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, в митному режимі «транзит». Країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Польща.

Згідно з даними автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 11.04.2018 не вивозився та у інший митний режим поміщений не був.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з доводами позовної заяви, 17.10.2017 ОСОБА_1 повертався з Республіки Польща в Україну, і незнайомий чоловік запропонував підвезти його через кордон, на що він погодився. Після перетину кордону позивач покинув автомобіль та іншим транспортом поїхав додому, з водієм автомобіля, який його підвозив, в подальшому не бачився.

Згодом позивач отримав листа від митного органу, в якому було зазначено, що 22.03.2018 відбудеться розгляд справи щодо складання протоколу про порушення митних правил

В ході судового розгляду підтверджено, що листом Львівської митниці ДФС № 2051/10/13-70-75/52 від 23.02.2018 ОСОБА_1 дійсно запрошувався прибути 22.03.2018 на митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС на розгляд справи щодо складання протоколу про порушення митних правил.

Заявою від 22.03.2018 позивач повідомив митний орган, що перебуває на лікуванні в онкоцентрі в м. Львові з 23.01.2018, двічі прооперований. Просив не складати протокол та не порушувати справи щодо порушення ним митних правил до завершення лікування (а. с. 8).

Водночас, в оскаржуваній постанові про порушення митних правил, № 2273/20900/18 від 19.06.2018 зазначено, що ОСОБА_1 надав Львівській митниці ДФС копію звернення від 22.03.2018 з приводу продовження строку доставки товарів. Також вказано, що у своїх поясненнях гр. ОСОБА_1 зазначив, що не мав можливості доставити автомобіль до митного органу у зв'язку з перебуванням на лікуванні.

Однак, вказана відповідачем інформація не відповідає фактичним обставинам справи, спростовується доводами позивача та доказами, що були надані на підтвердження цих доводів, зокрема, копією заяви від 22.03.2018, яку ОСОБА_1 надсилав митному органу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як встановлено відповідачем та зазначено в постанові про порушення митних правил від 19.06.2018, позивач ОСОБА_1 17.10.2017 в'їхав на митну територію України транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1, однак належних доказів того, що в'їзд позивача супроводжувався ввезенням ним в режимі «транзит» автомобіля відповідачем не надано.

Апеляційний суд приходить до висновку, що перетин позивачем кордону певним транспортним засобом не може трактуватися як ввезення цього транспортного засобу на митну територію України. Доводи позивача в частині того, що він перебував в транспортному засобі MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1, в якості пасажира нічим у справі не спростовано.

Відповідно до частини 1 статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Враховуючи, що висновки, викладені в постанові відповідача в справі про порушення митних правил № 2273/20900/18 від 19.06.2018, не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені належними доказами, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи скаржника висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 серпня 2018 року у справі № 461/5337/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський