Справа № 807/433/18
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2018 рокум. Ужгород№ 807/433/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Іванчулинця Д.В.

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.

за участю сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (вул. Небесної сотні, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) в особі представника ОСОБА_2 (вул. Требішовська, буд. 21, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_3 (вул. Гойди, буд. 8, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 243 КАС України в судовому засіданні 25 вересня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 26 вересня 2018 року.

Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (далі - позивач) в особі представника ОСОБА_2 (далі представник позивача) звернулося до суду з позовом до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_3 (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, просить визнати протиправним та скасувати рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень за № 7/20-06 від 21 липня 2017 року, яке було винесено 07 травня 2018 року Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 21 липня 2017 року на підставі наказу Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради № 7/20-06 (про затвердження) ТОВ «ОТК БУД» було видано Містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва «Реконструкція будівлі центрального теплового пункту під багатоквартирний житловий будинок на пр. Свободи, 30а». 14 березня 2018 року відповідачем було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатом якої було складено акт перевірки № 04-УО/1007 від 14 березня 2018 року. На підставі вищезазначеного акту було винесено Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 04-УО/П, із зобовязанням позивача усунути виявлені порушення до 16 квітня 2018 року. Одночасно була зупинена дія Містобудівних умов та обмежень № 7/20-06 від 21 липня 2017 року. 03 травня 2018 року за результатами чергової позапланової перевірки відповідачем було складено акт № 11-УО/1007п-пл, в якому повторно було констатовано нібито порушення містобудівного законодавства, що вже були відображені в акті від 14 березня 2018 року. 07 травня 2018 року на підставі акту від 03 травня 2018 року відповідачем було винесено рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень № 7/20-06 від 21 липня 2017 року.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення порушує його права та законні інтереси, є протиправним, а тому підлягає скасуванню. Позивач також вважає, що результати позапланових перевірок і, відповідно, акти за результатами таких перевірок є необґрунтованими.

Щодо невідображення у Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування обєкта будівництва «Реконструкція будівлі центрального теплового пункту під багатоквартирний житловий будинок на пр. Свободи, 30а» плану зонування, - позивач зазначає, що відповідно до п. 6 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до 01 січня 2015 року рішення щодо визначення та надання містобудівних умов та обмежень на територіях, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, приймають уповноважені органи містобудування та архітектури з урахуванням попередніх рішень у межах встановленого законодавством строку. Вказаний нормативний припис прийнятий до набрання чинної на момент виникнення спірних правовідносин редакції статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і у ч. 4 зазначеної статті Закону відображено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі містобудівних умов, при цьому, відсутність затвердженого плану зонування чи детального плану території не зазначено як підставу для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень. У спірних містобудівних умовах та обмеженнях наявне цільове призначення земельної ділянки, її функціональне призначення відповідає положенням діючої на той момент містобудівної документації Генерального плану м. Ужгорода від 04 червня 2004 року.

Щодо відсутності у Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування обєкта будівництва «Реконструкція будівлі центрального теплового пункту під багатоквартирний житловий будинок на пр. Свободи, 30а» конкретного числового показника максимально допустимої щільності населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону), - позивач вважає, що містобудівні умови на рівні з технічними умовами та завданнями на проектування, згідно ч. 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є документом, що містить комплекс вимог уповноваженого органу містобудування та архітектури на відповідній території до проектування та будівництва. У жодному правовому акті не зазначено посилання на конкретний обовязок відповідного органу містобудування та архітектури вносити конкретний числовий показник максимально допустимої щільності населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону).

Щодо спірного відображення у Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування обєкта будівництва «Реконструкція будівлі центрального теплового пункту під багатоквартирний житловий будинок на пр. Свободи, 30а» планувальних обмежень та охоронних зон, - позивач вважає, що, враховуючи вичерпний перелік документів, який було подано замовником відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, матеріали викопіювання з топографо-геодезичного плану масштабу 1:20000 та кадастрового плану витягу з Державного земельного кадастру від 12 вересня 2016 року, ним було встановлено відсутність на даній земельній ділянці будь-яких обмежень земельної ділянки.

Також додає, що наказ Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради № 7/20-06 (про затвердження) Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування обєкта будівництва «Реконструкція будівлі центрального теплового пункту під багатоквартирний житловий будинок на пр. Свободи, 30а» - це індивідуальний акт, яким були затверджені Містобудівні умови. Цей документ є складовим вихідних даних згідно п. 8 ч. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Натомість, вищезазначений наказ скасований відповідачем не був.

Підсумовуючи наведене, з огляду на норми ст. 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статті 19 Конституції України, позивач вважає оспорюване рішення протиправним, зазначаючи, що ним скасоване не рішення у сфері містобудівної діяльності наказ № 7/20-06 від 21 липня 2017 року, а документи Містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва «Реконструкція будівлі центрального теплового пункту під багатоквартирний житловий будинок на пр. Свободи, 30а».

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 20 вересня 2018 року.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості. Зазначила, що акт перевірки від 14 березня 2018 року, припис від 14 березня 2018 року винесено за результатами проведеної перевірки згідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 698 від 19 серпня 2015 року. Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, її склад та зміст № 109 передбачено ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вищезазначений Порядок на момент видачі містобудівних умов був чинним, а втратив чинність 06 листопада 2017 року більш ніж через три місяці після надання (погодження) спірних містобудівних умов № 7/20-06 від 21 липня 2017 року. Відповідач зазначає, що розроблення зонінгу або детального плану території не потребувалося при отриманні погодження містобудівних умов до 01 січня 2015 року, тобто, позивач навіть не повинен був погоджувати такі містобудівні умови. Зазначені обмеження у наданні містобудівних умов передбачено діючими на той час вимогами ч. 3 та ч. 5 ст. 29, ч. 6 Розділу V «Прикінцевих положень» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На підставі вищенаведеного просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 березня 2018 року згідно направлення на проведення позапланової перевірки № 04-УО/1007/п-пл від 26 лютого 2018 року Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області ОСОБА_3 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, Містобудівних умов та обмежень для проектування обєкта будівництва «Реконструкція будівлі центрального теплового пункту під багатоквартирний житловий будинок на пр. Свободи, 30а».

За результатом зазначеної перевірки було складено акт перевірки № 04-УО/1007 від 14 березня 2018 року. На підставі вищезазначеного акту було винесено Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 04-УО/П, із зобовязанням позивача усунути виявлені порушення до 16 квітня 2018 року. Зокрема, було зазначено, що у Містобудівних умовах та обмеженнях для проектування обєкта будівництва «Реконструкція будівлі центрального теплового пункту під багатоквартирний житловий будинок на пр. Свободи, 30а» не відображено плану зонування; відсутній конкретний числовий показник максимально допустимої щільності населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); наявне спірне відображення планувальних обмежень та охоронних зон.

Одночасно рішенням від 16 березня 2018 року була зупинена дія Містобудівних умов та обмежень № 7/20-06 від 21 липня 2017 року.

03 травня 2018 року за результатами позапланової перевірки, що була проведена згідно направлення № 11-УО/1007п-пл від 23 квітня 2018 року, відповідачем було складено акт № 11-УО/1007п-пл, в якому повторно було констатовано порушення містобудівного законодавства, що вже були відображені в акті від 14 березня 2018 року.

07 травня 2018 року на підставі акту від 03 травня 2018 року відповідачем було винесено рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень № 7/20-06 від 21 липня 2017 року.

Згідно вимог ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

4) перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи.

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб'єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об'єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Відповідно до ч. 2 ст. 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 41-1 Закону з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих обєктами нагляду.

Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим Кабінетом міністрів України від 19 серпня 2015 № 698 встановлено механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду.

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок

Пунктом 21 Порядку встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться на підставі та з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти даних та відповідності вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності документів і матеріалів об'єктів нагляду, складених під час виконання ними своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 5 пункту 15 Порядку виявлення за результатами камеральної чи документальної перевірки відомостей про порушення об'єктом нагляду вимог законодавства під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності є підставою для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 16 зазначеного Порядку передбачено, що позапланова перевірка проводиться на підставі наказу Держархбудінспекції та направлення на проведення перевірки за формою згідно з додатком 1.

Згідно з пунктом 19 Порядку позапланова перевірка проводиться у присутності керівника об'єкта нагляду, або його заступника, або уповноваженої керівником особи.

З матеріалів справи вбачається, що перевірки було проведено у присутності начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради головного архітектора ОСОБА_4, факт чого вбачається з відповідних актів та припису.

З цих же актів перевірки вбачається відсутність пояснень, зауважень або заперечення позивача щодо проведення перевірки.

Судом також встановлено, що позивачем вимоги припису № 04-УО/П від 14 березня 2018 року не усунуто.

Відповідно до п. 3 Порядку основними завданнями нагляду є виявлення, припинення та запобігання порушенню уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до статті 13 Закону України Про архітектурну діяльність, органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності, а також скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства обєктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів.

Згідно п. 5 Порядку у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених обєктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право:

1) видавати обовязкові до виконання обєктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

2) притягати посадових осіб обєктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону;

3) письмово ініціювати притягнення посадових осіб обєктів нагляду до дисциплінарної відповідальності;

4) вносити письмове подання про звільнення посадової особи обєкта нагляду до органу, який здійснив її призначення;

5) вносити письмове подання про позбавлення посадової особи обєкта нагляду права виконувати певні види робіт до органу, яким таке право надавалося;

6) скасовувати чи зупиняти дію прийнятих обєктами нагляду відповідно до визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до статті 26 Закону забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

За приписами статті 29 Закону основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст № 109 передбачено ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно зазначеного Порядку містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту

План зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон

Детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території

Згідно ч. 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

Відповідно до п. 6 Розділу V «Прикінцеві положення» зазначеного Закону до 1 січня 2015 року рішення щодо визначення та надання містобудівних умов і обмежень на територіях, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, приймають уповноважені органи містобудування та архітектури з урахуванням попередніх планувальних рішень у межах встановленого законодавством строку.

Суд констатує, що на момент видачі містобудівних умов та обмежень були чинними та діяли як Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст № 109, так і стаття 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що зазначений Порядок втратив чинність 06 листопада 2017 року більш ніж через три місяці після надання (погодження) спірних містобудівних умов № 7/20-06 від 21 липня 2017 року.

Водночас положеннями пункту 32 Порядку № 698 визначено, що якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень. Про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об'єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення. Інформація про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції. У разі зупинення дії рішення об'єкт нагляду вживає заходів щодо усунення порушень, зазначених у рішенні про зупинення, та про результати повідомляє головному інспектору будівельного нагляду, який прийняв таке рішення.

Таким чином, суд констатує, що у відповідача наявне право скасувати рішення об'єкта нагляду, якщо рішення порушує законодавство у сфері містобудівної діяльності. При цьому, дія рішення об'єкта нагляду зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Суд вважає, що в ході розгляду справи позивачем не спростовано наявності вказаних порушень.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що й на час розгляду справи в суді позивач не має затвердженого плану зонування або детального плану територій на територію, де знаходиться об`єкт будівництва.

Відсутність на момент видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки плану зонування або детального плану територій є таким порушенням, що не підлягає усуненню.

Отже, порушення, які не можуть бути усуненими (відсутність на момент видачі містобудівних умов та обмежень плану зонування або детального плану територій), разом з іншими виявленими під час проведення позапланової перевірки порушенням підтверджують правомірність та обґрунтованість прийнятого рішення про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (вул. Небесної сотні, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) в особі представника ОСОБА_2 (вул. Требішовська, буд. 21, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_3 (вул. Гойди, буд. 8, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) про визнання протиправним та скасування рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень за № 7/20-06 від 21 липня 2017 року, яке було винесено 07 травня 2018 року Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_3, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року).

СуддяОСОБА_5