Справа № 460/1467/18
Суддя: Карпин І. М.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/1467/18
Провадження №2-а/460/351/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І. М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є. ,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову зазначає, що 01.04.2018 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адмінстягнення в розмірі 425 грн. В постанові зазначено, що 01.04.2018 о 11:00 год на автодорозі М-10 він здійснив обгін ближче ніж 100 метрів до пішого переходу поза населеним пунктом 14.6 в, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Будь-яких доказів вчинення ним зазначеного правопорушення інспектором поліції йому не було надано. Вважає, що інспектор склавши постанову на місці зупинки автомобіля порушив його права, унеможлививши виконання вимог ст.. 245 КУпАП щодо всебічного та обєктивного зясування обставин справи. Просить позов задовольнити та визнати дії інспектора поліції протиправними, постанову про накладення на нього стягнення скасувати.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області в судове засідання повторно не зявився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №847988 від 01.04.2018 ОСОБА_1 01.04.2018 о 11:00 год керуючи транспортним засобом «HYNDAY TRAJAY», н.з. RJA 65465 на авдорозі Львів-Краковець М-10 (35 км) здійснив обгін ближче ніж сто метрів до пішохідного переходу поза населеним пунктом 14.6 в, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. До постанови додаються пояснення водія. ОСОБА_1 у постанові вказав «З постановою не згоден (пояснення написав)».

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Будь-яких доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення вказане у постанові про накладення адміністративного стягнення, суду відповідачем не представлено.

Відповідач не подав відзиву на позов, не спростовував доводів позивача щодо неправомірності прийнятого рішення про накладення адміністративного стягнення.

Водночас суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Відповідно до п.1, 2 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином працівники органів і підрозділів Національної поліції наділені правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення без складання протоколу.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесеної інспектором поліції постанови, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, прийнятою без повного та об'єктивно з'ясування усіх фактичних обставин, а тому підлягає скасуванню. Провадження в справі відносно ОСОБА_1 слід закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Що стосується вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача під час винесення постанови у справі про адмінправопорушення, суд вважає, що скасування постанови у справі про адмінправопорушення є належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача допущених при розгляді справи про адмінправопорушення.

Керуючись ст.ст.77, 242-244, 246, 268, 286 КАС України , суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Постанову серії БР № 847988 від 01.04.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М.Карпин