Справа № 2040/7088/18
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 р. № 2040/7088/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації, в якому, з підстав протиправності бездіяльності, просить суд:

- визнати бездіяльність Управління соціальною захисту населення Балакліської районної державної адміністрації, що полягає у не виплаті допомоги ОСОБА_1 при народжені дитини ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації поновити нарахування допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з 01.02.2018 року та виплатити з моменту припинення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач протиправно, на думку позивача, не виплачує ОСОБА_1 допомогу при народжені дитини.

Відповідач, Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання позивач не прибула, про дату, час та місце судового засідання була повідомлений належним чином.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № 2041 від 23.11.2016 року.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 позивач має дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2.

ОСОБА_1 отримувала допомогу при народженні дитини від Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації.

З 01.02.2018 року відповідач припинив виплату допомоги при народженні дитини ОСОБА_1.

Позивач звернулась до відповідача із запитом щодо припинення виплати щомісячної допомоги при народженні дитини.

Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації листом №3507 від 19.06.2018 року на запит позивача повідомило, що згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 (зі змінами) "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", на засіданні комісії по здійсненню перевірки правомірності взяття на облік внутрішньо переміщених осіб у Балаклійському районі та призначення їм відповідних соціальних виплат винесено рішення припинити соціальні виплати, згідно протоколу №44 засідання комісії по здійсненню перевірки правомірності взяття на облік внутрішньо переміщених осіб у Балаклійському районі та призначення їм відповідних соціальних виплат від 15.01.2018 року допомогу при народженні дитини було призупинено з 01.02.2018 року у зв'язку з не проживанням на території Балаклійського району.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі - Закон № 2402-III) з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім'ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII) та іншими законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992 року (далі по тексту - Закон України № 2811-XII) громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно зі ст.10 Закону України № 2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Приписами ч.9 ст.11 Закону України № 2811-XII виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Відповідно до п.13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (далі - Порядок № 1751) виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір'ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; усиновлення дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування; смерті дитини; смерті отримувача допомоги.

Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Таким чином, припинення виплати допомоги при народженні дитини можливе лише з підстав, визначених Законом України № 2811-XII та Порядком № 1751. Доказів наявності підстав для припинення виплати допомоги при народженні дитини визначених Законом України № 2811-XII та Порядком № 1751 відповідачем до суду не надано.

З 22.11.2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014 року, яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до статті 7 цього закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Судом встановлено, що довідка про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи, є дійсною. Доказів про її скасування відповідачем не надано.

Суд вважає, безпідставними посилання відповідача на приписи постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 року "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", як на підставу для припинення виплати допомоги при народженні дитини позивачу, з огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Суд зазначає, що непідтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати допомоги при народженні дитини, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання допомоги при народженні дитини позивачем.

Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом в рішенні від 03.05.2018 року у зразковій справі № 805/402/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для невиплати позивачу допомоги при народженні дитини.

З огляду на викладене, суд вважає, що в даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо не виплати ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини з 01.02.2018 року.

Враховуючи вищевикладене та висновки суду про протиправність припинення виплати допомоги при народженні дитини позивачу, суд, з метою відновлення порушених права ОСОБА_1, вважає за необхідне зобов'язати Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації поновити нарахування допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з 01.02.2018 року та виплатити з моменту припинення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації (, 64200, Харківська обл., Балаклійський р-н., м.Балаклія, пл.Ростовцева, 4) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціальною захисту населення Балакліської районної державної адміністрації, що полягає у не виплаті допомоги ОСОБА_1 при народжені дитини ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації поновити нарахування допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з 01.02.2018 року та виплатити з моменту припинення.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації (, 64200, Харківська обл., Балаклійський р-н., м.Балаклія, пл.Ростовцева, 4) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 02.10.2018 року.