Справа № 804/1752/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2018 рокусправа № 804/1752/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: суддя-доповідач: Шальєва В.А.

судді: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Команова В.В.

представників відповідача Козаченко А.М., Долгополової К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судовому засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 р. (суддя Царікова О.В., повне судове рішення складено 22.09.2018 р.) в справі № 804/1752/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» (далі - ПАТ «ДМК) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.09.2016 р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 10 750 805 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5 375 402,50 грн. та № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2016 р. на 2 388 334 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати судове рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вказує, що висновок суду першої інстанції про недоведеність фактичного здійснення господарських операцій не відповідає фактичним обставинам, спростований належним чином оформленими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку, наданими до перевірки. При цьому такий висновок ґрунтується виключно на порушеннях контрагентами позивача податкового законодавства, які не є доведеними. Висновки суду ґрунтуються виключно на інформації баз даних АІС щодо контрагентів, що не може бути належним доказом, а порушення певними постачальниками у ланцюгу вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що СДПІ здійснено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» (і.к. 05393043) з питань дотримання вимог податкового законодавства України при взаємовідносинах з наступними платниками: ПП «Гер-Арт», ТОВ «Максима Метал», ТОВ «Інформакс», ТОВ «Рокет Груп», ПрАТ «ВО «Стальканат - Сілур» за березень 2016 року, з ТОВ «Восток Ресурс» за січень - квітень 2016 року, з ТОВ «Дніпротехсервіс» за серпень 2015 року, ТОВ «Електродпостач» за липень 2015 року - квітень 2016 року, ТОВ «Укрспецконструкція» за липень 2015 року - березень 2016 року, ТОВ «ДнепрУкрМет» за липень - грудень 2015 року, ТОВ «Бізнес - Пром - Ком» за квітень 2015 року - березень 2016 року, результати якої оформлені актом від 31.08.2016 №159/28-01-40-01-05393043, яким встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2 ст.198, ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту на суму 13139139,00 грн.; порушення абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на суму 10750805 грн.; абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в червні 2016 року на 2388334,00 грн.

В ході перевірки контролюючий орган дійшов до висновку про відсутність фактичного отримання позивачем товарів від ТОВ «Укрспецконструкція» (на суму 15821496,42 грн., в тому числі податок на додану вартість - 2636916,07 грн.), ТОВ «Бізнес - Пром - Ком» на суму податку на додану вартість 2092500,20 грн.), ТОВ «Рокет Груп» (на загальну суму 6214274,88 грн., в тому числі податок на додану вартість - 1035712,48 грн.), ТОВ «Електродпостач» (на суму податку на додану вартість 11853926,84 грн.), ТОВ «ДнепрУкрМет» (на загальну суму 17817502,68 грн., в тому числі податок на додану вартість - 2969583,78 грн.), ТОВ «Інформакс» (на суму податку на додану вартість - 225000,00 грн.), ПП «Гер-Арт» (на суму податку на додану вартість 366666,67 грн.) та ТОВ «Дніпротехсервіс» на суму 33000,00 грн. (в тому числі податок на додану вартість - 5500 грн.), відсутність реального здійснення господарських операцій, що не дозволяє формувати дані податкового обліку.

На підставі акта перевірки від 31.08.2016 №159/28-01-40-01-05393043 СДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення від 16.09.2016 № (форма «В1»), за яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на 10750805 грн. та нараховано штрафні санкції у сумі 5375402,50 грн.; від 16.09.2016 № (форма «В4»), за яким підприємству зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість у декларації за червень 2016 року на суму 2388334,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що первинні документи, якими позивач підтверджує фактичне здійснення господарських операцій з ТОВ «Укрспецконструкція», ТОВ «Бізнес-Пром-Ком», ТОВ «Рокет Груп», ТОВ «Електродпостач», ТОВ «ДнепрУкрМет», ТОВ «Інформакс», ПП «Гер-Арт», ТОВ «Дніпротехсервіс», є формально складеними, а господарські операції між позивачем та вказаними підприємствами не є реальними, оскільки не встановлено самого факту здійснення господарських операцій, у зв'язку з чим вважав, що позивачем безпідставно віднесено до від'ємного значення з податку на додану вартість суми податку по взаємовідносинам із ТОВ «Укрспецконструкція», ТОВ «Бізнес-Пром-Ком», ТОВ «Рокет Груп», ТОВ «Електродпостач», ТОВ «ДнепрУкрМет», ТОВ «Інформакс», ПП «Гер-Арт», ТОВ «Дніпротехсервіс» на суму 13139139,00 грн., внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 10750805,00 грн. та завищено суму, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в червні 2016 року на суму у розмірі 2388334,00 грн., тому вказав про правомірність податкових повідомлень-рішень, які є предметом оскарження в цій справі.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ), правонаступником якого є Офіс, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ДМК» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ПП «Гер-Арт», ТОВ «Максима Метал», ТОВ «Інформакс», ТОВ «Рокет Груп», ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» за березень 2016 р., з ТОВ «Восток Ресурс» за січень-квітень 2016 р., з ТОВ «Дніпротехсервіс» за серпень 2015 р., ТОВ «Електродпостач» за липень 2015 р. - квітень 2016 р., ТОВ «Укрспецконструкція» за липень 2015 р. - березень 2016 р., ТОВ «Днепрукрмет» за липень-грудень 2015 р., ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» за квітень 2015 р. - березень 2016 р., за результатами якої складено акт перевірки № 159/23-01-01-05393043 від 31.08.2016 р., за висновками якого встановлено порушення ПАТ «ДМК» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту на суму 13 139 139 грн., в тому числі за квітень 2015 р. - 271660 грн., за травень 2015 р. - 109885 грн., за липень 2015 р. - 1595924 грн., за серпень 2015 р. - 1546934 грн., за вересень 2015 р. - 1209634 грн., за жовтень 2015 р. - 1627671 грн., за листопад 2015 р. - 1355533 грн., за грудень 2015 р. - 1418489 грн., за січень 2016 р. - 1110189 грн., за лютий 2016 р. - 491437 грн., за березень 2016 р. - 2343027 грн., за квітень 2016 р. - 58756 грн.

Зазначене призвело до порушення п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в квітні 2015 р. на суму 271660 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в травні 2015 р. на суму 109885 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в липні 2015 р. на суму 1595924 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в серпні 2015 р. на суму 1546934 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту у вересні 2015 р. на суму 1209634 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в жовтні 2015 р. на суму 1627671 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в листопаді 2015 р. на суму 1355533 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в грудні 2015 р. на суму 1418489 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в січні 2016 р. на суму 1110189 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в лютому 2016 р. на суму 491437 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в березні 2016 р. на суму 2343027 грн., завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в квітні 2016 р. на суму 58756 грн.

Крім того, ПАТ «ДМК» порушено абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на загальну суму 10 750 805 грн., в тому числі в травні 2015 р. - 45726 грн., в червні 2015 р. - 103667 грн., в липні 2015 р. - 1039696 грн., в серпні 2015 р. - 1208843 грн., в вересні 2015 р. - 1169230 грн., в жовтні 2015 р. - 1247080 грн., в листопад 2015 р. - 1171958 грн., в грудні 2015 р. - 1025075 грн., в січні 2016 р. - 457427 грн., в лютому 2016 р. - 845447 грн., в березні 2016 р. - 1125613 грн., в квітні 2016 р. - 1097248 грн., в травні 2016 р. - 120453 грн., в червні 2016 р. - 93342 грн.; абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення суми, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в червні 2016 р. на 2 388 334 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки СДПІ прийняті 16.09.2016 р. наступні податкові повідомлення-рішення: № про зменшення ПАТ «ДМК» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 10 750 805 грн., в тому числі в травні 2015 р. - 45726 грн., в червні 2015 р. - 103667 грн., в липні 2015 р. - 1039696 грн., в серпні 2015 р. - 1208843 грн., в вересні 2015 р. - 1169230 грн., в жовтні 2015 р. - 1247080 грн., в листопад 2015 р. - 1171958 грн., в грудні 2015 р. - 1025075 грн., в січні 2016 р. - 457427 грн., в лютому 2016 р. - 845447 грн., в березні 2016 р. - 1125613 грн., в квітні 2016 р. - 1097248 грн., в травні 2016 р. - 120453 грн., в червні 2016 р. - 93342 грн., та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5 375 402,50 грн.; № про зменшення ПАТ «ДМК» розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2016 р. на 2 388 334 грн.

В податковому повідомленні-рішенні № зазначено про відшкодування суми податку на додану вартість на дату складання цього податкового повідомлення-рішення в розмірі 4818381 грн., в тому числі за травень 2015 р. - 45726 грн., за червень 2015 р. - 103667 грн., за липень 2015 р. - 1039696 грн., за серпень 2015 р. - 1208843 грн., за вересень 2015 р. - 986764 грн., за листопад 2015 р. - 976258 грн., за січень 2016 р. - 457427 грн.

За змістом акту перевірки, на підставі якого прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, підставою для висновку про завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, з податку на додану вартість та завищення від'ємного значення суми податку на додану вартість є неправомірність віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за результатами господарських операцій з ТОВ «Укрспецконструкція», ТОВ «Бізнес-Пром-Ком», ТОВ «Рокет Груп», ТОВ «Електродпостач», ТОВ «ДнепрУкрМет», ТОВ «Інформакс», ПП «Гер-Арт», ТОВ «Дніпротехсервіс».

Судом встановлено, що ПАТ «ДМК» укладено з ТОВ «Укрспецконструкція» договір від 03.09.2013 р. № 13-1731-02, за умовами якого протягом липня 2015 р. - березня 2016 р. позивачем придбавався алюміній вторинний на загальну суму 15821496,42 грн., в тому числі податок на додану вартість - 2636916,07 грн. Постачання товару за вказаним договором підтверджено належним чином оформленими первинними документами: специфікаціями, рахунками на оплату, видатковими накладними. Транспортування товару підтверджено товарно-транспортними накладними. Фактичне отримання товару підтверджено прибутковими ордерами.

Між позивачем та ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» укладено договір від 08.01.2015 р. № 15-0042-02, за умовами якого протягом квітня 2015 р. - березня 2016 р. позивачем придбавався товар - шихта карбіду кремнію, карунокарбідкремнієвий матеріал на загальну суму податку на додану вартість 2092500,20 грн. Фактичне придбання товару за вказаним договором підтверджено належним чином оформленими первинними документами: рахунками-фактурами, видатковими накладними. Транспортування товару від постачальника до позивача підтверджено залізничними накладними та товарно-транспортними накладними.

Між позивачем та ТОВ «Рокет Груп» укладено договір постачання від 07.03.2016 р. № 16-0346-02, за умовами якого позивачем у березні 2016 р. придбавався матеріал залізовмісний МДК-1 ТТ 2-2016 на загальну суму 6214274,88 грн., в тому числі податок на додану вартість - 1035712,48 грн. Придбання товару підтверджено належним чином оформленими первинними документами: специфікаціями, рахунками-фактурами, видатковими накладними. Фактичне отримання товару позивачем підтверджено прибутковими ордерами. Транспортування товару здійснено відповідно до належним чином оформлених товарно-транспортних накладних.

Між ПАТ «ДМК та ТОВ «Електродпостач» укладено договори від 31.12.2015 р. № 15-1965-02 та від 01.04.2013 р. № 13-0752-02, за умовами яких позивачем протягом липня 2015 р. - квітня 2016 р. придбавався товар - доломіт полімінеральний, кремнієвмісткий брикет, ферохром, матеріал залізовмісткий, окатиши залізорудні. Придбання товару підтверджено належним чином оформленими первинними документами: специфікаціями, рахунками-фактурами, видатковими накладними. Фактичне отримання товару позивачем підтверджено прибутковими ордерами. Транспортування товару здійснено відповідно до належним чином оформлених товарно-транспортних та залізничних накладних. Якість товару підтверджена паспортами якості.

03.03.2014 р. ПАТ «ДМК» укладено з ТОВ «ДнепрУкрМет» договір № 14-0458-02, за умовами якого позивачем протягом липня 2015 р. - грудня 2016 р. придбавався товар - брикети промив очні БЖС-Д на загальну суму 17817502,68 грн., в тому числі податок на додану вартість - 2969583,78 грн. Придбання товару підтверджено належним чином оформленими первинними документами: специфікаціями, рахунками-фактурами, видатковими накладними. Фактичне отримання товару позивачем підтверджено прибутковими ордерами. Транспортування товару здійснено відповідно до належним чином оформлених товарно-транспортних накладних.

На підставі договору від 16.02.2016 р. № 16-0259-02, укладеному між ПАТ «ДМК» та ПП «Гер-Арт», позивачем протягом березня 2016 р. придбавався товар - вугілля марки АС (6-13), на загальну суму податку на додану вартість 366666,66 грн. Придбання товару підтверджено належним чином оформленими первинними документами: специфікаціями, рахунками-фактурами, видатковими накладними. Фактичне отримання товару позивачем підтверджено прибутковими ордерами. Транспортування товару здійснено відповідно до залізничних накладних. Якість товару підтверджена паспортами якості.

Між позивачем та ТОВ «Інформакс» укладений договір від 01.02.2016 р. № 16-0171-02, за умовами якого позивачем у березні 2016 р. придбавався товар - вугілля, на загальну суму податку на додану вартість 225000 грн. Придбання товару підтверджено належним чином оформленими первинними документами: специфікаціями, рахунками-фактурами, видатковими накладними. Фактичне отримання товару позивачем підтверджено прибутковими ордерами. Транспортування товару здійснено відповідно до залізничних накладних. Якість товару підтверджена паспортами якості.

На підставі договору від 09.10.2014 р. № 14-1727-02, укладеному між ПАТ «ДМК» та ТОВ «Дніпротехсервіс» позивачем у серпні 2015 р. придбавався товар - редуктор КЦ2-500-28,3-42, на суму 33000 грн., в тому числі податок на додану вартість - 5500 грн. Придбання товару підтверджено належним чином оформленими первинними документами: специфікацією, рахунком-фактурою, видатковою накладними. Фактичне отримання товару позивачем підтверджено прибутковим ордером. Транспортування товару здійснено відповідно до належним чином оформленою товарно-транспортної накладної.

Позивачем здійснена в повному обсязі оплата придбаного у вказаних контрагентів товару.

Оприбуткування отриманого від зазначених вище контрагентів товару в бухгалтерському обліку підтверджено відомостями бухгалтерського обліку.

Фактичне отримання позивачем товару підтверджено картками складського обліку щодо отримання товарів на склад.

Суми податку на додану вартість, сплачену у складі вартості товару, позивачем віднесено до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів.

Основними видами діяльності ПАТ «ДМК» є виробництво чавуну сталі та феросплавів.

Використання придбаних товарів у виготовленні товарів власного виробництва в межах основного виду діяльності підтверджено картками складського обліку та актами переплаву.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Як встановлено п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, що діяла протягом 2014 р. по 28.07.2015 р., право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За приписами п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України в зазначеній редакції датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу у вказаній вище редакції податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.4 ст. 198 цього кодексу у зазначеній редакції якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України у вказаній вище редакції не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в редакції, чинній у 2015-2016 р.р., до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу у зазначеній редакції датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 цього кодексу у вказаній редакції податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

За положеннями п. 198.6 ст. 198 у вказаній редакції не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначається порядок складання та реєстрації податкової накладної.

Контролюючим органом в акті перевірки не заперечується, що контрагентами позивача видані позивачу належним чином оформлені податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому суд вказує на необґрунтований висновок суду першої інстанції про не підтвердження податкового кредиту податковими накладними.

Отримавши податкову накладну, покупець набув право на включення суми податку, вказаній в цій накладній, до складу податкового кредиту.

В цьому випадку суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті у зв'язку з придбанням товарів, підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому такі суми підлягають включенню до складу податкового кредиту.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Первинні документи, якими позивач підтверджує фактичне здійснення спірних господарських операцій, повністю відтворюють зміст господарських операцій, містять інформацію щодо фактично здійснених господарських операцій. Зокрема, наявні в матеріалах справи первинні документи підтверджують фактичне отримання позивачем товарів за спірними угодами, оприбуткування таких товарів, подальший рух та використання товарів у виробництві власної продукції.

За таких обставин суд вважає необґрунтованими доводи контролюючого органу, підтримані судом першої інстанції, про недоведеність фактичного здійснення спірних господарських операцій.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначаються статтею 200 Податкового кодексу України.

Оскільки контролюючим органом зменшено розмір бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за декілька податкових періодів (з травня 2015 р. по червень 2016 р.), аналізу підлягають редакції статті 200 Податкового кодексу України, що діяли в спірних податкових періодах.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України в редакції, що діяла до 01.01.2016 р., сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами п. п. 200.7, 200.8 ст. 200 Податкового кодексу платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Пунктом 200.5 статті 200 Податкового кодексу України в зазначеній редакції не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

З 01.01.2016 р. внесено зміни до статті 200 Податкового кодексу України.

Пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: «При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду».

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу в редакції з 01.01.2016 р., платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, формує та веде:

а) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті;

б) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

До таких реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування вносяться такі дані: назва платника податку та його індивідуальний податковий номер; дата подання заяви на бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); дата узгодження контролюючим органом суми бюджетного відшкодування за кожною заявою; дата висновку, направленого до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню; дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Порядок ведення та форма реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивачем виконано вимоги податкового законодавства щодо подання заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Дослідженням податкової звітності позивача встановлено, що позивачем правильно розрахована сума податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Враховуючи необґрунтованість висновку контролюючого органу про нереальність здійснення спірних господарських операцій, правомірність формування позивачем податкового кредиту за спірними господарськими операціями, розміру від'ємного значення, дотримання позивачем процедури, визначеної податковим законодавством, щодо отримання бюджетного відшкодування, суд доходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 16.09.2016 р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 10 750 805 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5 375 402,50 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 16.09.2016 р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2016 р. на 2 388 334 грн.

Суд вважає необґрунтованими посилання контролюючого органу, підтримані судом першої інстанції, про нереальність спірних господарських операцій з підстав, викладених вище.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо посилання суду першої інстанції на доведеність взаємовідносин позивача з контрагентами з ознаками сумнівності суд вказує на таке.

Контрагенти позивача в перевіряємий період мали статус платника податку на додану вартість, відомості про відсутність за місцезнаходженням, про ліквідацію підприємств до ЄДР не вносились, а відтак, вказані підприємства мали право видавати позивачу податкові накладні та інші первинні документи на підтвердження факту отримання останнім послуг.

Фактично ж суд першої інстанції вказує на не підтвердження господарських операцій за ланцюгом, при цьому сумнівними є операції саме контрагентів позивача з його постачальниками.

З цього приводу суд вказує, що невиконання контрагентом та його постачальниками своїх податкових зобов'язань тягне відповідальність та негативні наслідки саме для таких осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених за придбані товари та послуги сум до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуг), - до складу податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування вказаних показників та має всі документальні підтвердження розміру таких витрат та податкового кредиту.

Висновок суду першої інстанції про відсутність у контрагентів позивача основних засобів, виробничих приміщень, трудових ресурсів суд вважає безпідставними.

Відповідачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів у розумінні статей 73, 75-76 КАС України таких тверджень. При цьому, як зазначено вище, до ЄДР не внесено відомостей про відсутність контрагентів за місцезнаходженням.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постановах від 16.01.2018 р. в справі № 820/4648/13-а, в справі № 826/1398/17, яка полягає у тому, що на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно-правових угод.

Посилання контролюючого органу, з якими погодився суд першої інстанції, на наявність податкової інформації щодо відсутності у ланцюгу поставки придбання товарів, що були в подальшому реалізовані позивачу його контрагентами, не вказують на відсутність реального здійснення господарських операцій, оскільки контролюючим органом не здійснювалось дослідження усіх господарських операцій контрагентів, зокрема, щодо попередніх періодів.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача понесенні позивачем судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 р. в справі № 804/1752/17 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 р. в справі № 804/1752/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

Ухвалити в справі № 804/1752/17 нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.09.2016 р. № , прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, про зменшення Публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 10 750 805 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5 375 402,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.09.2016 р. № , прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, про зменшення Публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2016 р. на 2 388 334 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 694355 (шістсот дев'яносто чотири тисячі триста п'ятдесят п'ять) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 27.09.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.09.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко