Справа № 1540/4308/18
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4308/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Сердюк І.С.

сторін:

представника позивача Ковальського В.Є.

представника відповідача Кучеренка Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд та постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 29.04.2018 року №0003285 на суму 504,00 євро, складений Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області;

визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №053935 від 18.06.2018 р. про застосування адміністративно- господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

15.06.2018 року ТОВ «ФОРТУНА» було отримано повідомлення-запрошення Управління Укртрансбезпеки в Одеській області на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення КУпАП від 04.06.2018 року №4692/1-31-18, до якого було додано копії акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №049514 від 29.04.2018 р. та розрахунку (без номера) плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 29.04.2018 року №0003285.

У повідомленні-запрошенні було запропоновано прибути 18.06.2018 року до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення КУпАП по акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №049514 від 29.04.2018 року.

Крім того, у тому ж повідомленні-запрошенні було вказано про необхідність протягом 30 календарних днів внести плату, зазначену в розрахунку (в розмірі 504,00 євро), за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищували нормативні.

Оскільки інші документи, на підставі яких було складено вищевказані акт та розрахунок, позивачу не надходили, представник позивача 15.06.2018 року звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати необхідну інформацію та копії документів, які стали підставою для складення акту та розрахунку.

22.06.2018 року представник позивача отримав відповідь №643/31/3977-18 на свій запит, до якої було додано засвідчені відповідачем копії:

чека зважування від 29.04.2018 р.;

акту №049514 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.04.2018 р.;

акту №0003285 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.04.2018 р.;

довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.04.2018 р.;

розрахунку (без номера) плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 29.04.2018-р. №0003285.

04.07.2018 р. представником позивача отримано відповідь №662/31/3613-18 від 02.07.2018 р. про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, а також копію постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №053935 від 18.06.2018 р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 гривень, винесену за результатами розгляду акта проведення перевірки держання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №049514 від 29.04.2018 р.

На думку позивача дії посадових осіб Управління Укртрансбезпеки в Одеській області при здійсненні габаритно-вагового контролю автомобіля позивача та оформленні його результатів були неправомірними, акт №0003285 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.04.2018 року було складено безпідставно, а розрахунок (без номера) плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 29.04.2018 р. № 0003285, а також постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №053935 від 18.06.2018 р. є протиправними.

Крім цього, згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно- вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Така методика для визначення фактичної маси та навантаження на осі транспортного засобу позивача не застосовувалась, оскільки до цього часу відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері метрології вона не затверджувалась.

Також позивач вказував, що відповідачем не здійснено заміри відстані між осями, що унеможливлює визначення транспортного засобу, як ТЗ із здвоєними осями.

Ухвалою суду від 27.08.2018 року провадження по справі відкрито у спрощеному позовному провадженні та призначено судове засідання на 24.09.2018 року.

Відповідачу ухвалою від 27.08.2018 року встановлений п'ятнадцятиденний строк для подачі відповідачем відзиву. Вказана ухвала отримана представником відповідача Томєвою А.С. (довіреність №1434/05/14-18 від 08.06.2018 року, а/с-40) 30.08.2018 року. Отже, строк для подання відзиву сплив 14.09.2018 року.

24.09.2018 р. за вхід. №28009/18 канцелярією суду зареєстровано відзив. В судовому засіданні 24.09.2018 року представником відповідача Кучеренко Г.А. заявлено клопотання щодо визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву мотивуючи тим, що ухвалу про відкриття провадження по справі отримував інший представник. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, судом відмовлено у визнанні поважними причин пропуску строку на подання відзиву, відзив приєднано до справи для відома.

Разом з цим, представником відповідача Кучеренко Г.А., під час з'ясування обставин по справ, в порядку ч.2 ст.209 КАСУ, у вступному слові викладено зміст заперечень щодо предмету спору.

Щодо Методики проведення габаритно - вагового контролю.

Позивач звертав увагу на відсутність Затвердженої Мінекономрозвитку та метрологічної методики проведення габаритно-вагового контролю вантажів. З цього приводу слід зазначити, що така вимога була викладена у п.19 Порядку, але Постановою КМУ №671 від 30.08.2017 року зазначений пункт був виключений. Тобто, на момент проведення перевірки (27.04.2018 року), вимога щодо наявності методики вже не актуальна. В свою чергу відсутність метрологічної методики зважування затвердженої спеціальним уповноваженим органом у сфері метрології не свідчить про недійсність процесу зважування та нарахування плати за проїзд, яке здійснювалось у відповідності з нормами Порядку №879.

Щодо чеку (квитанції) зважувального засобу.

Цей документ не є документом суворої звітності, даний чек (квитанція) є підтвердженням факту перевищення вагових параметрів. Він формується і видається автоматично, що унеможливлює втручання особи в результати зважування. Детально про результати зважування складена Довідка про результати здійснення ГВК від 29.04.2018р. Відповідно до цього, чек зважування є продуктом здійснення габаритно-вагового контролю, а водію надається довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю (п. 18 Порядку 879).

Щодо сипучих вантажів.

Згідно чинного законодавства та жодними вітчизняним чи міжнародним нормативним документом не передбачені виключення з ПДР (пункти 2.3а, 2.36; 12.1; 12.5) при перевезенні подільних (в тому разі сипучих) вантажів.

Переміщення ватажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Щодо розрахунку плати за проїзд.

Згідно з Пунктом 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, ставка плати за проїзд для великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень: від 10 до 20 відсотків включно становить 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

За результатами вагового контролю транспортного засобу було встановлено, що навантаження на здвоєну вісь склало 26,72 т. (нормативно-допустиме 16,00т.) - перевищення становить 10,72т., що у відсотковому відношенні становить 67,00%. Відтак, до базису розрахунку плати за проїзд транспортним засобом взято:

відстань перевезення: 60 км,

плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів: 1,680 євро/км, коефіцієнт збільшення плати за проїзд (згідно з п.31-1 Порядку №879): Коефіцієнт = 5 Таким чином, розмір плати за проїзд транспортним засобом П= 1,680 х 60 х 5=504,00 євро. Відстань перевезення від місця навантаження позивача до місця зважування і розвантаження перевірена за допомогою інтернет ресурсу, застосування якого визнано правомірним Ухвалою ВАС України по справі № 813/214/16. За отриманою інформацією від водія транспортного засобу, що підтверджено товарною накладною, що надавалася водієм позивача для огляду інспекторам відповідача перевезення вантажу здійснювалося з населеного пункту Мала Долина Одеська обл. (залізнична станція Ксенево) до м. Білгород-Дністровськ Одеська область.

Згідно вищезазначеного акту позивачем не отримано дозвіл на проїзд великоваговим транспортним засобом по окремому маршруту, який призначається органами поліції в залежності від навантаження.

Крім того, документи, які складені під час проведення габаритно-вагового контролю 29.04.2018р., а саме: акти перевірки та розрахунок плати за проїзд не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні ст. 19 КАС України, оскільки не зумовлюють виникнення будь яких прав і обов'язків осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому їх висновки не можуть бути предметом спору. Оцінка вказаних документів, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо їх складення й викладення у них висновків перевірки надається судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі таких документів. Окремо зазначаємо, що оскаржуваний Розрахунок плати за проїзд до акту перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, оскільки він є лише додатком до акту перевірки про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовані фактичні та габаритні параметри транспортного засобу, він не містить обов'язкових реквізитів рішення, є по суті рахунком на оплату та визначає лише розмір такої оплати. Зміст та форма Розрахунку плати за проїзд як документа не затверджена жодним нормативно-правовим документом. Право на оскарження суб'єктом розрахунку не передбачене Порядком №879, або іншим нормативно-правовим документом. Зазначені висновки зроблені при розгляді за аналогічними адміністративними позовами даного позивача в справах Одеського окружного адміністративного суду №1540/3507/18; 1540/3445/18; 1540/3916/18.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

29.04.2018 року інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області в пункті габаритно - вагового контролю, що знаходиться на ділянці автодороги Р-70 (65км + 360м.), згідно направлення на перевірку від 20.04.2018 року №026264, було здійснено перевірку транспортного засобу марки КАМАЗ д/н ВН 7846 ВІ, що належить позивачу.

За результатом проведеного зважування було виявлено перевищення вагових параметрів. За результатами зважування було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №0603285 від 29.04.2018 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0603285 від 29.04.2018 року, довідка про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 29.04.2018 року, та розрахунок до акту №0603285 від 29.04.2018 року.

Згідно вищезазначеного акту №0603285 від 29.04.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати габаритно - вагового контролю, позивачем допущено перевищення вагових параметрів на здвоєну вісь, замість допустимих 16 тон (+-2% похибки! навантаження становило 26,72т., тобто на 10,72 тонн більше дозволених за нормативом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи межі повноважень держави в особі суб'єктів владних повноважень, суди з'ясовують чи прийняті (вчинені) вони:

на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

безсторонньо (неупереджено);

добросовісно;

розсудливо;

з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.

Відповідно до пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно п.п. 1 п. 4 Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.п. 15, 27 п. 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

За визначеннями наведеними в статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Також статтею 48 цього Закону, встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879. (далі - Порядок габаритно-вагового контролю)

Пунктом 3 Порядку габаритно-вагового контролю встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС. що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3,4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою КМУ № 1567 від 08.11.2016 (далі Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

За визначеннями у пункті 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (зі змінами) (далі - Правила №30).

На підставі п. 3 названих Правил, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту відповідно до «Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та або габаритні параметри яких перевищують нормативи», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К,

де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Водночас, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок).

ВИСНОВКИ СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд виходить з наступного.

Щодо Методики проведення габаритно - вагового контролю.

Позивач стверджував, що відсутність затвердженої спеціально уповноваженим органом методики проведення габаритно-вагового контролю вантажів унеможливлює встановлення фактичної маси та навантаження на осі.

Суд вважає таке твердження необґрунтованим, оскільки така вимога була викладена у п.19 Порядку, але Постановою КМУ №671 від 30.08.2017 року зазначений пункт був виключений. Тобто, на момент проведення перевірки (27.04.2018 року), вимога щодо наявності методики виключена із нормативно-правових актів.

Також позивач стверджував про відсутність доказів того, що транспортний засіб має здвоєні осі, оскільки документи, які складені під час перевірки та зважування не містять інформації про відстань між осями, а тому встановити перевантаження на здвоєну вісь неможливо.

Суд погоджується із доводами позивача з огляду на наступне.

Так, осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідач стверджував, що транспортний засіб позивача має здвоєні осі. Однак, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0003285 від 29.04.2018 року у графі « 9. Відстань між осями, метрів…..» інформація відсутня. В судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що документи, які складені під час проведення перевірки та зважування не містять інформації про відстань між осями, оскільки не внесені інспекторами, які проводили перевірку.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає твердження відповідача про наявність здвоєної вісі - припущенням, на якому не може ґрунтуватись висновки суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, слід також зазначити, що автомобіль позивача перевозив асфальтобетонну суміш, яка відповідно до ДСТУ Б В.2.7-119:201Х «Будівельні матеріали. СУМІШІ АСФАЛЬТОБЕТОННІ І АСФАЛЬТОБЕТОН ДОРОЖНІЙ ТА АЕРОДРОМНИЙ. Технічні умови» є сипучим вантажем.

В даному ж випадку, слід також враховувати і властивості вантажу який перевозив належний позивачу автомобіль, а саме асфальтобетону суміш, яка є сипучим вантажем, що постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі, шляхом поосного заїзду тягача і причепа на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого вантажу, на переконання суду, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу та причепа, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача та причепа при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, легко деформується під дією мінімальних сил.

Також слід звернути увагу і на те, що Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08.

Разом із тим, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що оскаржуваний розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 29.04.2018 №0003285 не може вважатися правомірним.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного суду у справі №816/2329/13-а (постанова від 12.04.2018р.), у справі № 826/442/13-а (постанова від 16.01.2018р.), у справі № 821/597/17 (постанова від 12.06.2018р.) по застосуванню положень ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи позовну вимогу про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №053935 від 18.06.2018 року, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 3 частини 1 статті 60 цього Закону).

Застосування адміністративно-господарських штрафів врегульовано «Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженим Постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 року.

Пунктом 25 Порядку визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пункт 26 встановлює, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі (п.27).

Як встановлено судом та не заперечувалось відповідачем, повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт направлено на адресу позивача 04.06.2018 року і отримано позивачем 15.06.2018 року.

15 червня 2018 року є останнім днем робочого тижня - п'ятниця. У цей же день, представником позивача (адвокатом Ковальським В.Є.) через канцелярію відповідача зареєстровано адвокатський запит про отримання засвідчених копій матеріалів перевірки та інформації, що стосується перевірки, з метою надання кваліфікованої правової допомоги ТОВ «ФОРТУНА».

Разом із запитом, 15.06.2018 року, представником позивача (адвокатом Ковальським В.Є.) зареєстровано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки відсутність документів позбавляє можливості надати обґрунтовані заперечення.

Слід зазначити, що розгляд справи було призначено на 10.06.2018 року, тобто - понеділок.

Як вказано у п.25 Порядку №1567, справа розглядається не пізніше ніж протягом двох місяців з дня виявлення порушення.

В свою чергу, порушення було виявлено 29.04.2018 року, отже строк розгляду справи спливав 29.06.2018 року.

Вказане свідчить про можливість відкладення розгляду справи в межах строку розгляду. Однак, відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, яке надійшло від позивача, 18.06.2018 року розглянуто не було. Вказане клопотання відповідачем розглянуто лише 02.07.2018 року. У відповіді на клопотання відповідачем зазначено посилання на п.25 Порядку №1567 щодо строку розгляду справи і зроблено висновок, що клопотання не може бути задоволено.

На думку суду викладене свідчить про порушення відповідачем ст. 129 Конституції України, яка визначає основні засади судочинства, зокрема: забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Також має місце порушення ст.2 КАСУ, оскільки рішення відповідача прийнято необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; недобросовісно; нерозсудливо; без дотриманням принципу рівності перед законом; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а також без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303-А, п.29).

Процесуальні гарантії статті 6 § 1 застосовуються до усіх сторін процесу, а не лише до тих осіб, які не виграли справи у національних судах (Philis v. Greece (Філіпс проти Греції) (No. 2), § 45).

Керуючись ст. ст. 2, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд та постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 29.04.2018 року №0003285 на суму 504,00 євро, складений Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №053935 від 18.06.2018 р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

Стягнути з Управління Укртрансбезпеки в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА» суму судового збору за подання адміністративного позову за:

платіжним дорученням №4716 від 02.08.2018 р. у сумі 1 762, 00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРТУНА" - адреса: вул. Академіка Вільямса, 93, с/р Таїровська, Овідіопольський район, Одеська область, 65496, , електронна пошта:

Управління Укртрансбезпеки в Одеській області - адреса: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4, , телефон: , e-mail:

Головуючий суддя /підпис/ Потоцька Н.В.

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.