Справа № 404/7878/17(2-а/404/822/17)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2018 року справа № 404/7878/17(2-а/404/822/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.,

суддів: Уханенка С.А. Чумака С.Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2018 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кропивницького об'єднаного Пенсійного фонду України Кіровоградської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Кропивницького ОУПФУ Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років та виплати, відповідно до ст. 501 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми заробітку, за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку відповідно до постанови КМУ № 657 від 30.08.2017 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Кропивницького ОУПФУ Кіровоградської області №825443 від 07.12.12017 року щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугою років;

- зобов'язати Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області прийняти рішення та здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111 «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру») в розмірі 90% від суми заробітної плати, виходячи з заробітку зазначеного у довідці прокуратури Кіровоградської області № 18-389 від 06.12.2017 року про нараховану заробітну плату, згідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 387, без обмеження граничного розміру пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії довічно.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що норма ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 від 1991 року, не діє з 16.07.2015 року, тому вона не може регулювати питання перерахунку пенсії прокурорам. Діючою нормою ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що умови та порядок перерахунку пенсії прокурорам визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідач також зазначає, що ст. 58 Конституції України визначено, що Закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність, відтак відповідач як орган державної влади не може використовувати не чинну норму закону для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, з травня 2016 року позивач перебуває на обліку в Кропивницькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію відповідно Закону України «Про прокуратуру».

07.12.17 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 (в редакції Закону України №2663-111 від 12.07.2001) у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Кіровоградської області.

Відповідач рішенням від 07.12.2017 року № 825443 відмовив позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки станом на час звернення позивача за перерахунком пенсії норма ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що визначала порядок перерахунку пенсії прокурорам - відсутня, а постанова КМУ про встановлення умов та порядку перерахунку пенсії прокурорам відповідно до нового Закону не приймалось.

Вважаючи дії та рішення відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії протиправними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, відповідач діяв правомірно, у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ "Про прокуратуру". Відповідно до статті 50-1 цього Закону позивачу призначено пенсію.

Частина вісімнадцята статті 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 1 січня 2015 року передбачала, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Уряду.

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру", згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратив чинність Закон України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ "Про прокуратуру", крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої , шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

За частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - постанова КМУ № 1013), якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Таким чином, з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про прокуратуру" № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Отже, на час звернення позивача до Управління із заявою про перерахунок пенсії тринадцята та вісімнадцята частини статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, у зв'язку з чим, підстави для перерахунку пенсійних виплат відсутні.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи позивача про те, що відповідно до статті 22 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені особи, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу ії виходу на пенсію.

Крім того, суд зазначає, що в рішенні від 03.06.2014р. у справі "Великода проти України", Європейський суд з прав людини зазначив про те, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акта, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу №1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. Зменшення розміру пенсії могло бути обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася Україна.

Також колегією суддів при вирішенні справи, колегією суддів враховується позиція Верховного Суду у аналогічних справах, зокрема, у справах № 727/7736/16-а, №711/6019/16-а, №569/3609/16-а.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії, рішення суб'єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, то ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, тобто судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2018 р. по справі № 404/7878/17(2-а/404/822/17) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: С.Ю. Чумак