Справа № 0940/1173/18
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" вересня 2018 р. справа № 0940/1173/18
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
04.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного комісаріату, в якому просив: визнати протиправну бездіяльність відповідача щодо невидачі позивачу посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього; зобов"язати відповідача видати позивачу посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправними діями відповідача, щодо невидачі позивачу посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього. Просить задовольнити позов.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 даний позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк усунув недоліки вказані в ухвалі та подав заяву в якій просив зобов"язати відповідача представити звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня вступу судового рішення в законну силу.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами прощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву, яке зареєстроване судом 02.08.2018. Проти позову заперечує з мотивів викладених у відзиві та просить відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.
18.12.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо видачі посвідчення ветерана військової служби та нагрудного знака до нього, як особі, яка має статус учасника бойових дій та є інвалідом війни II групи та відповідною вислугою в Збройних Силах України, більше 25 років і яка згідно Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" набула право на отримання таких документів.
Листом Івано-Франківського обласного комісаріату від 28.12.2018 №11/92 надано відповідь, якою відмовлено позивачу у задоволенні його заяви від 18.12.2018, посилаючись на те що, в п.2 ст.5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" зазначено, що ветеранами військової служби визнаються громадяни України, а саме особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а згідно довідки МСЕК від 15.11.2017 серії АВ №0790614 позивач отримав II групу інвалідності, захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини. Враховуючи викладене, визнати позивача ветераном військової служби та видати відповідне посвідчення немає підстав.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини п`ятої статті 1 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон №3551).
Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. N 1601.
Згідно зазначеного Порядку посвідчення та нагрудні знаки "Ветеран військової служби" видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист"
Частиною 3 даного Порядку визначено, що підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є один з таких документів:
наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку;
довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
посвідчення про нагородження медаллю "Ветеран Вооруженных Сил СССР".
Відповідно до п. 2 ст.5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України: інваліди І та П групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.
Згідно довідки МСЕК, серії АВ №070614 від 15.11.2018, ОСОБА_1 отримав інвалідність, в зв`язку із захворюванням, пов`язаного із захистом Батьківщини (а.с.22).
Відповідно до п.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені порядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці зв`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Наявність причинного зв`язку має вирішальне значенням для надання особі пільг і гарантій, визначених Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист". В той же час наявність причинного зв`язку для ОСОБА_1 з отриманням ним інвалідності із вказанням "пов`язаного із захистом Батьківщини" не породжує правових наслідків для отримання відповідного статусу.
Крім того, суд звертає увагу, що згідно витягу із Наказу Міністра оборони України №627 від 07.07.2016 року позивач звільнений з військової служби у запас за пунктом "ж" ч.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в редакції Закону чинного на момент звільнення позивача. Внаслідок звільнення, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, ОСОБА_1 позбавлено всіх прав і пільг, пов`язаних з цим званням.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.