Справа № 813/1951/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/1951/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, позивач) 08.05.2018 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.04.2018 № НОМЕР_1, яким за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спиту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.2015 № 481/95-ВР до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 17000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.07.2017 підприємець при спробі пробити звірочний чек на РРО типу Датекс МР-50 внаслідок його технічної несправності (залипання клавіш) помилково провів операцію з продажу 10 пляшок пива «Львівське» 0,5 літ. на загальну суму 130 грн., яка насправді не відбулася. Анулювати операцію не вдалося через несправність РРО. На наступний день підприємець доставив пристрій до сервісного центру «Сатурн», про що здійснено запис в КОРО. З огляду на ці обставини позивач стверджує, що не допускав порушень статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спиту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.2015 № 481/95-ВР, тому застосування до нього штрафу за продаж алкогольних напоїв без ліцензії є протиправним.

В судовому засіданні позивач пояснив таке. З 09.07.2017 по 13.07.2017 ресторан «Софія» не працював, оскільки в цей період в підприємця не було ліцензії на продаж алкогольних напоїв. ФОП ОСОБА_1 також надає послуги проживання в готелі, що знаходиться в одній будівлі з рестораном. Близько 23.00 10.07.2017 в готелі поселялася група робочих з десяти осіб. При проведенні операції з продажу послуг готелю було помилково вибито код, що відповідає товару пиву «Львівське світле». Анулювати цю операцію не вдалося, оскільки кнопка РРО, що відповідає за цю функцію, не працювала. Поселення 10.07.2017 не відбулося, оскільки робочі перебували у відрядженні і для звіту вимагали фіскальний чек, який позивач не міг видати через поломку РРО. В кінці дня позивач роздрукував Z-звіт за 10.07.2017, в якому єдиною операцією відзначено помилково проведений продаж пива на 130 грн.

Відповідач позов не визнає. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с. 30-31), просить суд відмовити в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі. В своїх заперечення, зокрема, зазначив, що для скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку позивачу потрібно було вчинити сукупність дій, як того вимагає Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2017 № 547, а саме: здійснити реєстрацію відємної суми, скласти акт про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку тощо. Оскільки позивач не вчинив жодних дій, які свідчили б про помилковість здійснення операції з продажу пива «Львівське» 0,5 літ. на суму 130 грн. та не надав доказів вчинення таких дій контролюючому органу, твердження про помилковість проведеної операції не відповідають дійсності. Встановлені при перевірці обставини свідчить про порушення позивачем норм статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спиту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Позивач подав заперечення на відзив (а.с. 37-38). Пояснив, що надрукувати чек з реєстрацією відємної суми на РРО не було можливим через залипання клавіш РРО. У звязку з такою несправністю касового апарата, вказує, що в цей же день відвіз касовий апарат в ремонт, про що здійснив запис в розділі 4 «Облік ремонтів та технічного обслуговування РРО» (стор. 75 КОРО). На спростування заперечень відповідача позивач надав договір № 208/Р, укладений 12.01.2012 з ДП «Сатурн-Сервіс» ППФ «Сатурн» про введення в експлуатацію, опломбування, перевірку на відповідність конструкцій та програмного забезпечення, технічне обслуговування, гарантійний (післягарантійний) ремонт реєстраторів розрахункових операцій та акт від 10.07.2017 про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків та зазначив, що такий весь час зберігався у бухгалтерії ФОП (а.с. 39).

Суд долучив до матеріалів справи (до набрання рішенням суду законної сили) та дослідив у судовому засіданні оригінал книги обліку розрахункових операцій на РРО Датекс МР-50, зареєстрованої Радехівським відділенням Червоноградської ОДПІ 17.01.2017 за №Р/7 (розпочата 07.02.2017, закінчена 12.10.2017).

На запитання суду ФОП ОСОБА_1 повідомив, що в нього немає бухгалтерії, веде облік самостійно; виявивши 10.07.2017 несправність РРО, підприємець не повідомляв про цю обставину контролюючий орган, у якому зареєстрований як платник податків.

Суд запропонував позивачеві надати оригінал чеку №2629 від 10.07.2017 та книгу кодів РРО на підтвердження його пояснень, адже у випадку, коли операція з продажу пива проведена через РРО помилково і чек не видавався покупцю, його оригінал залишається у продавця. Позивач повідомив суд, що не зберігав оригінал помилково вибитого чека, оскільки закон не зобовязує його це робити.

Суд заслухав пояснення керівника сервісного центру ДП «Сатурн-Сервіс» як спеціаліста. Спеціаліст пояснив, що з технічної точки зору попадання на клавіатуру РРО цукру, кави тощо може спричинити «залипання» однієї чи кількох клавіш пристрою.

Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 18.03.2008 зареєстрований як фізична особа підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця (а.с. 7, 9-10).

Позивач здійснює підприємницьку діяльність (діяльність ресторану, готелю) в селі Вузлове Радехівського району Львівської області. Для здійснення розрахункових операцій в ресторані «Софія» позивач використовує реєстратор розрахункових операцій «Датекс МР-50»; облік розрахункових операцій ведеться в належно оформленій (підшитій, зареєстрованій) книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до наказу № 1191 від 11.04.2018 та на підставі направлень від 11.04.2018 № 691 та № 692 ревізори Головного управління ДФС у Львівській області 13.04.2018 провели фактичну перевірку ресторану «Софія», що розташований в селі Вузлове Радехівського району Львівської області по вул. С.Бандери, буд. 11 та належить субєкту господарювання ФОП ОСОБА_1 За результатами перевірки складено акт № 13/245/4000/НОМЕР_2 від 13.04.2018 (а.с. 11-12 ).

Згідно з пунктом 2 описової частини акта перевірки ФОП ОСОБА_1 має ліцензію на право здійснення роздрібної чи оптової торгівлі алкогольними напоями №201713/664/8980 від 14.07.2017 з терміном дії ліцензії з 14.07.2017 по 13.07.2018. Перевіркою встановлено, що термін дії попередньої ліцензії закінчився 08.07.2017. Згідно інформаційних баз даних ГУ ДФС у Львівській області 10.07.2017 підприємець реалізував алкогольний напій (пиво «Львівське світле», 0,5 л. по ціні 13,00 грн. за пляшку в кількості 10 штук) на загальну суму 130 грн., що підтверджується фіскальним чеком № 2629 від 10.07.2017. За результатами перевірки ревізори дійшли висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 (стор. 4 акта перевірки) вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спиту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Позивач надав ревізорам письмове пояснення (а.с. 43), що є додатком до акта перевірки. Підприємець пояснив, що 10.07.2018 ресторан «Софія» не працював; цього дня він вирішив перевірити роботу касового апарата та випадково вибив чек на 10 пляшок пива загальною вартістю 130 грн. Анулювати цей чек не вдалося у звязку з несправністю касового апарата, тому в цей же день підприємець відвіз касовий апарат в ремонт.

На підставі висновків акта перевірки від 13.04.2018 № 13/245/4000/НОМЕР_2 ГУ ДФС у Львівській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 23.04.2018 № НОМЕР_1, яким за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спиту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.2015 № 481/95-ВР до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 17000 грн. (а.с. 13).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункт 20.1.4. п. 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Главою 8 ПК України визначені види перевірок контролюючих органів та порядок їх проведення.

Відповідно до пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1. статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-BP (далі Закону № 481/95-BP).

Згідно з визначенням, наведеним в статті 1 Закону № 481/95-BP ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Частиною чотирнадцятою статті 15 Закону № 481/95-BP визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною першою статті 17 Закону № 481/95-BP визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 5 частини другої статті 17 Закону № 481/95-BP, установлено, що у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно з пунктом 177.10 статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Наказом Міністерства фінансів України № 547 від 14.06.2016 затверджено Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) (далі Порядок № 547). Цей Порядок поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (далі - РРО) для здійснення розрахункових операцій в готівковій та/або безготівковій формі.

Пункт третій Порядку № 547 дає визначення термінів:

- реєстратор розрахункових операцій (РРО) - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До РРО відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

- технічне обслуговування - комплекс робіт, передбачених експлуатаційними документами, які виконуються з метою підтримки працездатності РРО;

- центр сервісного обслуговування (далі - ЦСО) - суб'єкт господарювання, який за договором з постачальником надає послуги з введення в експлуатацію, технічного обслуговування, гарантійного, післягарантійного ремонту РРО.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 547 визначено, що РРО може застосовуватись тільки в тій господарській одиниці, яка зазначена в реєстраційному посвідченні, відповідно до сфери застосування, установленої Державним реєстром РРО, та за наявності договору про технічне обслуговування і ремонт РРО.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Порядку № 547 суб'єкти господарювання, які використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані, зокрема, у разі виявлення несправностей РРО, а також пошкодження засобів контролю протягом робочого дня, коли виявлено несправності чи пошкодження, письмово або засобами електронного зв'язку в довільній формі повідомити ЦСО, а також протягом двох робочих днів після дня виявлення несправностей чи пошкодження письмово або засобами електронного зв'язку в довільній формі повідомити про це контролюючий орган, у якому суб'єкт господарювання зареєстрований як платник податків.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІІ Порядку № 547 скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від'ємної суми.

Якщо алгоритм роботи РРО не забезпечує окремого накопичення у фіскальній пам'яті від'ємних сум розрахунків:

- дозволяється реєструвати видачу коштів (скасування помилкової суми) за допомогою операції "службова видача";

- забороняється реєструвати через РРО від'ємні суми з використанням операції "сторно".

Пунктом 8 розділу ІІІ Порядку № 547 визначено, що якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги, перевищує 100 гривень, матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги), відомості про товар (послугу), суму виданих коштів, номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги).

Такий самий акт складається при скасуванні помилково проведеної через РРО суми розрахунку. В акті вказуються дані про помилкову суму та реквізити розрахункового документа. Акти про видачу коштів та акти про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку передаються до бухгалтерії суб'єкта господарювання і зберігаються протягом трьох років. У разі відсутності у суб'єкта господарювання бухгалтерії зазначені акти підклеюються до останньої сторінки відповідної книги ОРО.

При вирішенні спору та оцінці долучених до справи доказів суд керується такими міркуваннями:

В період з 09.07.2017 по 13.07.2017 у підприємця ОСОБА_1 не було ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

10.07.2017 підприємець ОСОБА_1:

- о 23:11 провів через РРО розрахункову операцію про реалізацію алкогольних напоїв (пиво «Львівське», 0,5 л. по ціні 13 грн. за пляшку в кількості 10 штук) на загальну суму 130 грн. (а.с. 61, 62);

- о 23:43 підприємець роздрукував Z-звіт за 10.07.2018, в розділі «Звіт артикулів» котрого відображено реалізацію товару «Пиво Львівське світле», кількість 10, всього 130 грн. (підклеєний до аркуша 42 КОРО; а.с.64);

- здійснив в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» КОРО на аркуші 48 КОРО запис про оприбуткування 10.07.2017 готівки в сумі 130 грн.

Оцінюючи доводи позивача щодо «помилковості» проведеної 10.07.2017 о 23:11 розрахункової операції на суму 130 грн. та на спростування факту реалізації в цей день алкогольних напоїв без відповідної ліцензії, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 надав різні за змістом пояснення:

- контролюючому органу підчас перевірки - про те, що чек №2629 роздрукований помилково при «перевірці роботи касового апарату» - о 23:11 в ресторані, який, судячи зі змісту цих пояснень, того дня не працював;

- в позовній заяві про те, що чек №2629 роздрукований помилково «при спробі вибити звірочний чек»;

- у виступі в судовому засіданні про те, що при спробі вибити чек за проживання 10 осіб в готелі помилково було введено код, що відповідає товару «пиво Львівське світле».

Однак ці обставини не є визначальними для оцінки спірних правовідносин. Суд допускає ситуацію, за якої розрахункова операція з реалізації пива 10.07.2017 о 23:11 дійсно могла бути проведена через РРО помилково. За таких обставин позивач мав можливість та обовязок здійснити її анулювання. ФОП ОСОБА_1 стверджує, що не зміг провести анулювання цієї операції через залипання кнопки «анулювання». При цьому інші кнопки РРО працювали, що підтверджується як особистими поясненнями позивача, так і фактом роздрукування на цьому ж РРО (підклеєні до аркуша 42 КОРО; а.с.64).

- о 23:42 - службового звіту по касі, що містить інформацію про 1 клієнта та 1 виданий чек № 2629, отриману готівку в сумі 130 грн.;

- о 23:43 Z-звіту, в розділі «Звіт артикулів» котрого відображено реалізацію товару «Пиво Львівське світле», кількість 10, всього 130 грн.

Допускаючи реальність такої ситуації (поломка РРО, що полягала в технічній неможливості провести анулювання помилково проведеної розрахункової операції), суд повинен перевірити подальші дії учасників спірних правовідносин з метою переконатися, чи обґрунтованим є висновок контролюючого органу про порушення позивачем статті 15 Закону № 481/95-BP.

Суд враховує те, що підприємець ОСОБА_1:

- виявивши 10.07.2018 несправність РРО, не повідомив про цю обставину контролюючий орган, у якому зареєстрований як платник податків (Сокальська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області), у встановлені пунктом 4 розділу 3 Порядку №547 порядку та строки;

- не підклеїв до останньої сторінки КОРО №Р/7 оригінал акту про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку, як це передбачено пунктом 8 розділу 3 Порядку 547;

- після отримання акта перевірки від 13.04.2018 не подавав до контролюючого органу заперечення в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 ПК України, а також документів, що спростовували б наведені в акті перевірки обставини.

Суд не бере до уваги надану позивачем фотокопію акта від 10.07.2017 про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків, оскільки:

- оригінал цього акта не підклеєний до останньої сторінки КОРО №Р/7;

- підприємець не повідомляв контролюючий орган про складення цього акта ані в процесі проведення перевірки, ані шляхом подання разом із запереченнями на акт перевірки. З огляду на це факт складення акта саме 10.07.2018 не підтверджується.

Той факт, що підприємець 11.07.2017 звертався до сервісного центру, який провів роботи з очищення блоку клавіатури РРО, сам по собі не доводить технічної неможливості анулювання проведеної 10.07.2017 розрахункової операції та не пояснює, чому позивач не повідомив контролюючий орган про несправність РРО та не підклеїв до КОРО акт про анулювання операції.

З огляду на ці обставини суд дійшов висновку, що підприємець ОСОБА_1 не зафіксував у встановлений Порядком №547 спосіб та строки факт анулювання проведеної 10.07.2017 розрахункової операції з продажу алкогольних напоїв на суму 130 грн., а тому його твердження про «помилковість» цієї операції не підтверджено належними та допустимими доказами.

Оскільки підприємець ОСОБА_1 в процесі перевірки не надав контролюючому органу документів, що спростували б факт реалізації алкогольних напоїв без відповідної ліцензії, а також не скористався передбаченою статтею 85 ПК України процедурою подання заперечень та додаткових документів на спростування висновків акта перевірки, суд вважає обґрунтованим висновок контролюючого органу про порушення позивачем статті 15 Закону №481/95-ВР. За цих обставин податкове повідомлення - рішення від 23.04.2018 № НОМЕР_1, яким за порушення абз. 5 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спиту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 17000 грн., правомірним, а позовні вимоги про його скасування безпідставними.

З огляду на висновки суду по суті спору, понесені ФОП ОСОБА_1 судові витрати не відшкодовуються та покладаються судом на нього.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.04.2018 № НОМЕР_1 відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення складено 03.10.2018.

Суддя Москаль Р.М.