Справа № 804/4424/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року Справа № 804/4424/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Повного товариства "Ломбард" Довіра плюс" Мельник і компанія" про стягнення адміністративно - господарських санкцій,-
13 червня 2018 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з позовом до повного товариства «Ломбард» Довіра плюс» Мельник і компанія», в якому просить стягнути з повного товариства «Ломбард» Довіра плюс» Мельник і компанія» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 42 940,00 грн.
Позивач позовні вимоги обґрунтовує Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та зазначає, що відповідачем самостійно визначено кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати у нього, проте станом на кінець звітного періоду відповідач не виконує нормативи щодо працевлаштування інвалідів, внаслідок чого до нього застосовано адміністративно-господарські санкції в розмірі 42 940,00 грн.
Також позивач стверджує, що ненадходження сум адміністративно-господарських санкцій до Державного бюджету України завдає значної шкоди державним інтересам, не дозволяє в повній мірі створити особам з інвалідністю необхідні умови, які дають можливість вести повноцінний спосіб життя.
Ухвалою суду від 18 червня 2018 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом (повідомленням) учасників справи та призначено судове засідання.
На адресу суду 05.07.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що штрафні санкції в сумі 42 900,00 грн. за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не визнає в повному обсязі у звязку з наступним.
Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.
Звіт подається до 01 березня року, наступного за звітним згідно п.2.1 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України №42 від 10.07.2017 р. (далі, Наказ №42) «Про затвердження форми звітності № 10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів» та Інструкції щодо заповнення форми звітності № 10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів».
Для подання звіту підприємство повинно розрахувати:
середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу за звітний рік.
середньооблікову кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність за звітний рік.
Згідно п.3.1 Наказу №42 середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу визначається відповідно до пункту 3.2 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 р. №286. А саме, підприємство підраховує на кожен день кожного місяця кількість працівників, які працювали саме в цей день.
Середньооблікова кількість штатних працівників за місяць обчислюється шляхом підсумовування кількості штатних працівників облікового складу за кожний календарний день звітного місяця, тобто з 1 по 30 або 31 число (для лютого - по 28 або 29), включаючи вихідні, святкові та неробочі дні, і ділення одержаної суми на число календарних днів звітного місяця.
Середньооблікова кількість штатних працівників за рік обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за 12 місяців цього року, та ділення одержаної суми на 12 місяців.
Середньооблікова кількість штатних працівників підприємства за 2017 рік складає 40 осіб.
Підприємство повинно було згідно частини 1 ст. 19 Закону №875 створити кількість місць для працевлаштування інвалідів у розмірі: 40 осіб *4% = 2 особи, тобто 2 робочих місця для інвалідів.
Згідно розрахунку, середньооблікова кількість інвалідів підприємства за 2017 рік складає 2 особи. У штаті підприємства у 2017 році працювало три особи зі встановленою інвалідністю а саме:
ОСОБА_4 у період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. згідно Наказу № 38 від 03.10.16 р.;
ОСОБА_5 у період з 11.12.2017 р. по 31.12.2017 р. згідно Наказу №30 від 08.12.2017 р.;
ОСОБА_6 у період з 01.01.2017 р. по 20.09.2017 р. згідно Наказу №45 від 24.10.2016 р. та Наказу №24 від 20.09.2017 р.
Посилання позивача на дані річного звіту за формою № 10-ПІ «Про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік», в якому зазначено про працевлаштування лише одного інваліда є помилковим, оскільки в даному звіті з вини виконавця допущена описка і замість цифри «2» помилково було вказано цифру «1». Вказана помилка була виявлена лише після одержання копії позовної заяви, а тому 23.06.2018 року уточнений звіт за 2017 рік був направлений для внесення змін у звітність.
11 липня 2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, в якій останній повідомив, що Порядком реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №70 від 31.01.2007, уточнююча форма звітності за формою 10-ПІ відсутня.
Відповідно до ч. 8 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 (із змінами) №875-ХІ, контроль за виконанням нормативу робочих місць, перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, а саме органи Держпраці.
Згідно п.11 ч. 4 Положення Про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань:
11) здійснює державний контроль за дотриманням підприємствами, установами та організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів у частині:
реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів;
подання звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів;
виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.
Тобто, для внесення змін до Єдиної інформаційної аналітичної бази даних Фонду соціального захисту інвалідів та його територіальних відділень щодо інформації, яка подана у звіті по формі 10-ПІ за 2017 рік, відповідачу необхідно самостійно звертатися до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області для отримання результатів перевірки щодо додержання субєктом господарювання законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю і лише після проведення перевірки останніми та на підставі складеного ОСОБА_2 перевірки щодо додержання субєктом господарювання законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю відділення Фонду може врахувати інший звіт.
Іншого механізму подання звітності законодавством не передбачено.
Також у відповіді на відзив зазначено, що 19.04.2018 р. позивачем було зроблено запит до Дніпропетровського обласного центру зайнятості, в якому просив надати інформацію про подання роботодавцями звітів про наявність вакансій для осіб з інвалідністю за формою №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу» протягом 2017 року.
17.05.2018 року від Дніпропетровського обласного центру зайнятості було отримано відповідь №12/19-1452 від 08.05.2018 р., в якій зазначено, що звіт за формою №3-ПН відповідачем до центру зайнятості протягом 2017 року жодного разу не надавався.
Відповідно до вимог ч.7 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 (із змінами) №875-ХІІ, порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Абзац 3 частини 2 розділу 2 Порядку реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №70 від 31.01.2007, уточнює, що інформація про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.
Відповідно до пункту 5 Порядку подання звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 р. № 316, форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Пунктом 4 Порядку подання звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 р. № 316, передбачено, що актуальність зазначених у формі № 3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем. Подання форми 3-ПН в електронній формі згідно чинного законодавства не передбачено. Пояснюється це тим, що форма 3-ПН не пристосована до накладання електронного цифрового підпису.
Таким чином, з наданих відповідачем документів не вбачається, чи вживав відповідач заходи по працевлаштуванню осіб з інвалідністю в період з січня по грудень 2017 року та чи було підтвердження актуальності зазначених у звітності за формою № 3-ПН вакансії та які заходи вживались в цей період.
Представник позивача в судове засідання не прибув, звернувшись до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Повне товариство «Ломбард» Довіра плюс» Мельник і компанія» - відповідач, перебуває на обліку у Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» № 875-XII від 21.03.1991 р. для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.
Порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №70 від 31.01.2007 р. Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.
Як встановлено судом, відповідач у 2017 році подав звіт (за формою № 10-ПІ) про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів.
Так у Звіті зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу 40 осіб; кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог Закону 1 особа. Кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні - 2 особи.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що при подачі відповідачем річного звіту за формою № 10-ПІ «Про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік», в якому зазначено про працевлаштування лише одного інваліда, є помилковим, оскільки в даному звіті відповідачем допущена описка і замість цифри «2» помилково було вказано цифру «1».
У звязку з цим 23.06.2018 року відповідачем було направлено уточнений звіт за 2017 рік із виправленням помилки.
Також в матеріалах справи містяться накази про прийняття на роботи працівників відповідача, а саме ОСОБА_4 на посаду прибиральника території (Наказ №38 від 3 жовтня 2016 року), ОСОБА_5 на посаду диспетчера-адміністратора (Наказ №30 від 8 грудня 2017 року); ОСОБА_6 на посаду юрисконсульта (Наказ №45 від 24 жовтня 2016 р.).
Зазначене підтверджується штатним розкладом робітників ПТ Ломбард «Довіра плюс» на 1 грудня 2017 року.
Таким чином, у штаті підприємства відповідача у 2017 році працювало три особи зі встановленою інвалідністю.
Статтею 20 Закону № 875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю.
Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів).
Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.
Частиною 18 Закону № 875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Отже, для стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов'язань та встановлення в діях або бездіяльності підприємства складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.
Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб'єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.
Отже, відповідачем дотримано норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, що передбачений ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», а тому відсутні підстави для нарахування позивачем адміністративно-господарських санкцій.
У зв'язку з цим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241-246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 вересня 2018 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 10 вересня 2018 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1