Справа № 826/13467/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 жовтня 2018 року № 826/13467/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Житомирської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Системс»

про

надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Житомирська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області (далі також – позивач, Житомирська ОДПІ) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Систем» (далі також – відповідач, ТОВ «Полімер Системс»), в якому просила надати Житомирській ОДПІ дозвіл на погашення податкового боргу ТОВ «Полімер Систем» за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у ТОВ «Полімер Системс» наявний податковий борг, який не може бути погашений за рахунок грошових коштів, оскільки кошти на рахунках відповідача в банках відсутні. При цьому, позивач зазначав, що ним було вжито всі необхідні заходи, які, однак, не призвели до погашення ТОВ «Полімер Системс» суми податкового боргу, у зв'язку з чим позивач просить надати дозвіл на погашення боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.11.2017 відкрито провадження у справі №826/13467/17 за вказаним позовом Житомирська ОДПІ, закінчено підготовче провадження та дану справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання, призначене на 06.02.2018 представники сторін явку своїх уповноважених представників не забезпечили. Разом з тим, 05.02.2018 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання в якому він просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи у письмовому провадженні та прийняття рішення у справі по суті з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімер Системс» () перебуває на обліку в Житомирській ОДПІ як платник місцевих податків. За даними наданої представником позивача довідки №3-ОПП, у ТОВ «Полімер Системс» наявні наступні банківські рахунки: №2939 (валюта – укр. грн.), №2939 (валюта – рос. руб.), №39 (валюта – укр. грн.).

Відповідно до текстів позовної заяви, довідки Житомирській ОДПІ б/н і б/д та витягу з інтегрованої картки платника орендної плати з юридичних осіб (відповідача) за 2016 рік, станом на 20.09.2017 за ТОВ «Полімер Системс» обліковується борг перед бюджетом за платежем орендна плата з юридичних осіб (ККДБ 13050200) у сумі 217 677,93 грн. (в тому числі недоїмка – 210 221,57 грн., штрафні санкції – 2 552,80 грн. та пеня – 4 903,56 грн.). Як стверджує позивач, правомірність формування вказаної суми податкового боргу була підтверджена в судовому порядку про що свідчать наступні рішення судів: постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 26.12.2011 у справі № 0670/10605/11 за позовом Державної податкової інспекції у м. Житомирі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Системс» про стягнення 11 635,63 грн., постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.05.2004 у справі №826/4986/14 за позовом Житомирської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Системс» про стягнення податкового боргу у розмірі 123 027,73 грн. (за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, остання набрала законної сили 15.08.2014), постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2016 у справі №826/20406/15 за позовом Житомирської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Системс» про стягнення аборгованості у розмірі 189 687,30 грн. (за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, остання набрала законної сили 19.03.2016).

Враховуючи наявність узгодженого податкового боргу, з метою вжиття заходів щодо погашення заборгованості Житомирською ОДПІ направлялась на податкову адресу відповідача податкова вимога від 04.07.2011 №1588.

Крім того, з метою визначення обсягу майна для погашення податкового боргу ТОВ «Полімер Системс», позивачем було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу 25.10.2016 №53 та складено акт опису майна №59 від 20.05.2016, відповідно до якого було здійснено опис майна відповідача.

Дії та рішення контролюючого органу щодо здійснення опису майна ТОВ «Полімер Системс» відповідачем в судовому та/або адміністративному порядку не оскаржувались. Дані обставини відповідачем не заперечувались.

Як стверджує позивач в тексті свого позову та у додаткових письмових поясненнях, на виконання вказаних постанов судів та у зв'язку з наявністю у ТОВ «Полімер Системс» заборгованості, Житомирською ОДПІ виставлено та направлено інкасові доручення (розпорядження) для безумовного виконання – 01.04.2015, 13.04.2016, 26.05.2016, 08.07.2016. Однак такі інкасові доручення були повернуті банком без виконання з причини відсутності коштів на рахунках боржника. На підтвердження наведених обставин представник позивача надав до суду копії інкасових доручень (розпоряджень)№559/0617 від 08.07.2016, №560/0617 від 08.07.2016 до ПАТ «Сбербанк». Решту інкасових доручень, датованих 01.04.2015, 13.04.2016, 26.05.2016, позивач суду не пред’явив та письмові пояснення про причини відсутності таких до суду не подав.

В подальшому, з метою реалізації права, наданого п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючий орган звернувся до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу ТОВ «Полімер Системс» за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 88.1 ст. 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Згідно з положеннями п.п. 95.1, 95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Виходячи з системного аналізу наведених норм законодавства, звернення податковим органом до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів контролюючий орган має право звернутися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Податковим кодексом України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу: спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності, погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22.05.2018 у справі №П/811/1777/14.

Дослідивши надані позивачем документи суд встановив, що поданні Житомирською ОДПІ на виконання до банку інкасові доручення від 08.07.2016 були відхилені банком з інших причин, ніж відсутність коштів на рахунку клієнта, а саме:

- в написах банку на звороті інкасових доручень №559/0617 і №560/0617 зазначено, що останні повертаються без виконання згідно з п.п. 2.18, 12.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, а саме, з тіє причини, що назва платника не відповідає назві зазначеній в установчих документах. Також в одному з інкасових доручень вказано, що рахунок платника №2939, відкритий в національній валюті (980) в Банку відсутній.

Таким чином, надані позивачем докази на обгрунтування заявлених позовних вимог - інкасові доручення від 08.07.2016, що були повернуті банком контролюючому органу, не підтверджують обставину відсутності на рахунках ТОВ «Полімер Системс» №2939 і №39 у ПАТ «СБЕРБАНК» коштів.

Беручи до уваги те, що з матеріалів справи не вбачається факту недостатності (або відсутності) у платника податку (відповідача) коштів, які перебувають у його власності, суд приходить до висновку про передчасність поданого Житомирською ОДПІ цього позову

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5 – 11, 12, 72 – 77, 90, ч.9 ст.205, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Житомирської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Т.О. Скочок