Справа № 826/20447/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 вересня 2018 року

Київ

справа №826/20447/16

касаційне провадження №К/9901/56543/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.

розглянув матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 у справі №826/20447/16 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна в податкову заставу,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у січні 2017 року звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 25.08.2016 № 7087-17 на загальну суму 300203,06грн., визнання протиправним та скасування рішення від 14.09.2016 №1965/26-59-17-01-14 про опис майна у податкову заставу.

Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 12.01.2018 позовні вимоги залишив без задоволення.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 29.05.2018 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.01.2018 залишив без змін.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся 16.07.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018, прийняти нове судове рішення про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 19 Конституції України, статті 60 Податкового кодексу України, статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України

Верховний Суд ухвалою від 06.08.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на незазначення норм матеріального чи процесуального права, які порушено судом першої чи апеляційної інстанції, та у зв'язку з невиконанням частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 06.08.2018 скаржником надано суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору та касаційну скаргу, що містить пояснення позивача у чому полягає порушення норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій.

В обґрунтування підстав для поновлення строку касаційного оскарження позивач посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції отримано скаржником 14.06.2018, що підтверджується поштовим відправленням №240, в якому судом апеляційної інстанції було направлено копію вказаної постанови на адресу позивача.

Враховуючи викладене, а також положення вимог частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, суд вважає, що підстави пропуску позивачем строку на касаційне оскарження є поважними, у зв'язку з чим такий строк підлягає поновленню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №826/20447/16 є вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 25.08.2016 № 7087-17 на загальну суму 300203,06грн., визнання протиправним та скасування рішення від 14.09.2016 №1965/26-59-17-01-14 про опис майна у податкову заставу.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того що, податковий борг в сумі 300203,06грн. є узгодженим, контролюючим органом правомірно надіслано вимогу про сплату боргу та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень, також не міститься.

Отже, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.01.2018 у справі щодо визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 25.08.2016 № 7087-17 на загальну суму 300203,06грн., визнання протиправним та скасування рішення від 14.09.2016 №1965/26-59-17-01-14 про опис майна у податкову заставу, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись частиною четвертою статті 332, статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Поновити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 пропущений з поважних підстав строк на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.01.2018 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 у справі №826/20447/16.

2. Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 у справі №826/20447/16 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна в податкову заставу.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева Р.Ф.Ханова