Справа № 152/991/18
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 жовтня 2018 року

Київ

справа №152/991/18

провадження №К/9901/62266/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І.Л.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Департаменту патрульної поліції на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Симаченко Інни Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

у с т а н о в и в :

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.07.2018 позов ОСОБА_2 до Інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Симаченко Інни Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено.

Департамент патрульної поліції оскаржив таке рішення в апеляційному порядку, внаслідок чого скаргу повернуто судом апеляційної інстанції з підстав не підтвердження права підпису апеляційної скарги представником відповідача.

Вважаючи таку ухвалу постановленою з порушенням вимог процесуального закону, Департамент патрульної поліції подав касаційну скаргу.

24.09.2018 касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційну скаргу від імені Департаменту патрульної поліції підписано представником Хілініченко А.Х., яким на підтвердження своїх повноважень надано копію довіреності не завірену у визначеному законом порядку.

За змістом статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи, які є юридичними особами, мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи, виданої від її імені за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», у разі представництва інтересів у суді адвокатом.

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що повноваження представника юридичної особи, в тому числі суб'єкта владних повноважень, можуть підтверджуватись: довіреністю, яка видана від її імені та підписана особою, уповноваженою на це законом або установчими документами; ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»; копіями цих документів, засвідченими у встановленому законом порядку чи підписом судді.

Апеляційна скарга від імені Департаменту патрульної поліції підписана представником Хілініченко А.Х., на підтвердження повноважень якої долучено копію довіреності, яка не засвідчена у визначеному законом порядку, а тому не є належним документом, що підтверджує право особи, яка підписала апеляційну скаргу, на вчинення такої дії.

Отже, суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не підтвердження права підпису представником від імені відповідача, вірно застосував положення ст.ст. 59 та 298 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 332, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Симаченко Інни Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І.Л. Желтобрюх