Справа № 216/2453/18
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/2453/18
номер провадження 2-а/216/197/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бутенко М.В.,

за участю: секретаря судового засідання Янчук С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті ОСОБА_1 адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Новгородківського відділення поліції Долинського ВП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа: Новгородківське відділення поліції Долинського ВП ГУ НП в Кіровоградській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 262591 від 08.05.2018 року інспектором патрульної поліції Новгородківського відділення поліції Долинського ВП ГУ НП в Кіровоградській області його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 08.05.2018 року о 12 год. 10 хв. ніби то він, керуючи транспортним засобом Фіат Добло, д/н НОМЕР_1, здійснив обгін автомобіля ближче 100 метрів перед переїздом, чим порушив п.п. 14.6 (Б) ПДР України.

Позивач посилається на те, що інспектором не враховано, що він здійснив обгін автомобіля КРАЗ перед знаком «Наближення до залізничного переїзду» більше ніж за 100 м до залізничного переїзду перед знаком 1.31.1, тому він вважає, що своїми діями не порушив п.п. 14.6 (б) ПДР України.

З винесеною постановою позивач не згоден, наголошує на тому, що ПДР не порушував, інспектор Бондаренко О.С. не мав права розглядати постанову на місці зупинки транспортного засобу, тому вважає постанову необґрунтованою та незаконною, оскільки його провина недоведена.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції Новгородківського відділення поліції Долинського ВП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 та скасувати постанову серії НК № 262591 від 08.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

24.09.2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, у судове засідання не з'явився, відзиву на адміністративний позов на адресу суду не надав, причини своєї неявки не повідомив.

Представник третьої особи правом участі у судовому засіданні також не скористався, в судове засідання не зявився, письмових заперечень не надав, причини своєї неявки не повідомив.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою інспектора патрульної поліції Новгородківського відділення поліції Долинського ВП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 262591 від 08.05.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 08.05.2018 року о 12 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом Фіат Добло, д/н НОМЕР_1, здійснив обгін автомобіля ближче 100 метрів перед переїздом, чим порушив п.п. 14.6 (Б) ПДР України (а.с.4).

Позивач звертаючись до суду, посилався на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 та стверджував, що відповідач не мав права приймати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, зважаючи на те, що статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, і ці поняття не є тотожними.

Дійсно, Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності ОСОБА_4 України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (07.12.2017 року), суд приходить до висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. ОСОБА_4 не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у проїзді на заборонений знак.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до п. 14.6 (б) ПДР України обгін заборонено на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними.

Отже відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначених у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у виді порушення п. 14.6(б) Правил Дорожнього Руху України, матеріали справи не містять письмових заперечень (відзиву) на адміністративний позов.

З відеозапису оглянутого в судовому засіданні не вбачається факту скоєння позивачем вказаного правопорушення, тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об'єктивної можливості не має.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, факт скоєння правопорушення підтверджується тільки постановою про адміністративне правопорушення. Однак дана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сама по собі не є окремим доказом, адже відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка складає постанову, про ці події.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не було, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

На переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених ст.251 КпАП України, зокрема відеофіксації всіх суттєвих обставин, не може доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні. А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, а дії інспектора поліції неправомірними, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Новгородківського відділення поліції Долинського ВП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа: Новгородківське відділення поліції Долинського ВП ГУ НП в Кіровоградській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції Новгородківського відділення поліції Долинського ВП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо винесення постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_2.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 262591 від 08 травня 2018 року, винесену інспектором патрульної поліції Новгородківського відділення поліції Долинського ВП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Бутенко М.В.