Справа № 804/214/4263/17(80СП/804/1201/18)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2018 року справа № 804/214/4263/17(80СП/804/1201/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.,

суддів: Добродняк І.Ю. Семененка Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 (суддя Кононенко Олександр Володимирович)

у справі № 804/214/4263/17(80СП/804/1201/18)

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій щодо перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

"25" липня 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просив

- визнати протиправними дії Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 квітня 2017 року з додатковим урахуванням заробітної плати з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року.

- зобов'язати Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 1 квітня 2017 року без урахування заробітної плати з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо перерахунку пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 р. у справі № 804/214/4263/17(80СП/804/1201/18) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем правомірно зроблено розрахунок пенсії відповідача, з урахуванням норм законодавства, які були чинні у відповідних періодах.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 р. у справі № 804/214/4263/17(80СП/804/1201/18), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував неможливості застосування до позивача норм ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, як водій міського пасажирського транспорту, розраховану згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 10.12.2006 року.

З 10.12.2006 року позивачу призначена пенсія з середнього заробітку за період з 01.07.1975 по 30.06.1980 та з 01.01.2004 по 09.12.2006. Коефіцієнт по заробітку складав 2,10923. Загальний стаж роботи складав 36 років 1 місяць 5 днів (коефіцієнт по стажу для обчислення пенсії складав 0,36083).

Загальний розмір пенсії на 10.12.2006 року складав 600,08 грн.

559,82 грн. - основний розмір пенсії,

40,26 грн. - доплата за понаднормативний стаж (11 років).

23.09.2011 ОСОБА_1 надав документи для перерахунку пенсії з доданням стажу, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Після перерахунку пенсії заробітна плата становила 1959,07 грн. (2,10923 - коефіцієнт заробітку, 928,81 - середній заробіток за 2006 рік).

Загальний стаж роботи складав 38 років 2 місяці 3 дні (коефіцієнт по стажу для обчислення пенсії з урахуванням коефіцієнта 1,35 складав 0,51525).

Розмір пенсії після перерахунку з 01.10.2011 складав 1180,01 грн., де

1009,41 грн. - основний розмір пенсії

99,32 грн. - доплата за понаднормативний стаж (764,00 грн. * 13%)

38,98 грн. - підвищення по ст.42 за 2008 рік

8,27 грн. - підвищення по ст.42 за 2010 рік

24,3 грн. - підвищення по ст.42 за 2011 рік.

22.03.2017 позивач надав документи для перерахунку пенсії, а саме: свідоцтво про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (дата припинення 20.02.2017).

Після перерахунку пенсії заробітна плата становила 2526,67 грн. (2,10923 - коефіцієнт заробітку, 1197,91 - середній заробіток за 2007 рік).

Загальний стаж роботи складав 38 років 2 місяці 3 дні (коефіцієнт по стажу для обчислення пенсії з урахуванням коефіцієнта 1,35 складав 0,51525).

Розмір пенсії після перерахунку з 20.02.2017 складав 1611.90 грн.. де:

1301,87 грн. - основний розмір пенсії

162,11 грн. - доплата за понаднормативний стаж (1247,00 грн. * 13%)

8, 27 грн. - підвищення по ст.42 за 2010 рік

24,3 грн. - підвищення по ст.42 за 2011 рік.

В березні 2017 року пенсійним органом були виявлені розбіжності, які вплинули на розмір пенсії, а саме: при призначенні пенсії в 2006 році не була врахована заробітна плата з 01.07.2000 по 31.12.2003 роки, хоча в цей період позивач був фізичною особою-підприємцем та зроблено наступний перерахунок.

Загальний стаж роботи 38 років 1 місяць 5 днів, коефіцієнт стажу кратністю 1,35 становить 0,5413. Заробітна плата для розрахунку пенсії складає 1744,43 грн. (1,45623 - кефіцієнт заробітку, 1197,91 - середній заробіток за 2007 рік).

Пенсія позивача станом на 01.06.2017 рік становить 1511.26 грн.

894,95 грн. - загальний розмір пенсії за віком

417,05 грн. - доплата до прожиткового мінімуму 1312 грн.

116,34 грн. - доплата за понаднормативний стаж 13 років (894,95*13%)

32,30 грн. - підвищення по ст.42.

50,62 грн. - індексація пенсії.

Предметом спору є правомірність дій відповідача щодо застосування приписів ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при перерахунку пенсії позивачу, що полягає у включенні періодів перебування позивача на спрощеній системі оподаткування.

За позицією позивача, останній будучи підприємцем, не заключав договір цивільного страхування, не був платником податку з доходу тобто 32 %, а отже і не отримував ніякої заробітної плати та до 2004 року не був зареєстрований в УПФ як платник страхових внесків, оскільки це не було передбачено чинним у той період законодавством (ст.6 Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.98 р. № 727 в редакції Указу Президента від 28.06.99 р. №746 - суб'єкти підприємницької діяльності користувались пільгою - звільнялись від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування).

Тобто період з 01.07.2000 р. до 01.01.2004 р. необхідно зараховувати до трудового стажу згідно патентів про сплату фіксованого розміру прибуткового податку громадян, оскільки саме з суми сплаченого патенту за позивача держказначейством відраховувалось 10% до ПФУ.

Тому застосування ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до ОСОБА_1 є неправомірним, а визначення 0,00 грн. при обрахуванні йому коефіцієнту заробітної плати у період з 01.07.2000 р. по 01.01.2004 р. дійсно знизило розмір пенсії позивача, оскільки зменшився коефіцієнт заробітної плати.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав:

У відповідності до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 р. (далі - Закон № 1058) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За визначенням ст.24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч.4 ст.24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, у відповідності до п.«б» ч.1 ст.3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788) право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За положеннями п.«а» ч.3 ст.56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно ст.41 Закону № 1058 до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 01.07.2000 р. по 01.01.2004. позивач, як суб'єкт підприємницької діяльності, здійснював підприємницьку діяльність, і сплачував єдиний податок.

Згідно приписів ст.6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.98 р. № 727 суб'єкти підприємницької діяльності користувались пільгами, зокрема, звільнялись від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, відповідач за вищевказаний період включив у розрахунок заробітної плати дохід позивача нульовим значенням.

Таким чином, положення статті 40 Закону № 1058 передбачає врахування заробітної плати (доходу) за період страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 24 Закону № 1058, а не за періоди, які включаються до страхового стажу і передбачені іншими частинами статті 24 цього Закону.

Період підприємницької діяльності зі сплатою фіксованого податку не є страховим стажем, а лише зараховується до такого стажу, і тому не повинен враховуватись при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії.

Також з аналізу вищенаведених норм вбачається, що для обчислення пенсії повинна бути наявною саме заробітна плата (дохід), тобто її фактичне нарахування чи отримання, врахуванням же для обчислення пенсії періодів, коли позивач не працював і заробітну плату (дохід) не отримував, частиною 1 статті 40 Закону № 1058 не передбачено.

Отже, включення відповідачем заробітної плати для обчислення пенсії за цей період як доходу - 0 грн. суперечить змісту Закону № 1058, тому дії пенсійного органу щодо включення доходу позивача за період з 01.07.2000 р. по 01.01.2004 коли позивач здійснював підприємницьку діяльність, нульовим значенням є неправомірними.

Таким чином, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача щодо обрахування позивачу коефіцієнту заробітної плати при призначенні пенсії та відмови у здійсненні перерахунку пенсії і зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виключити з розрахунку коефіцієнту заробітної плати для призначення пенсії період з 01.07.2000 р. по 01.01.2004 р. та про зобов'язання здійснити відповідний перерахунок розміру пенсії та виплатити позивачу різницю з 01.04.2017 р.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 р. у справі № 804/214/4263/17(80СП/804/1201/18) - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 р. у справі № 804/214/4263/17(80СП/804/1201/18) - скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Визнати протиправними дії Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 квітня 2017 року з додатковим урахуванням заробітної плати з 01.07.2000 року по 01.01.2004 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 1 квітня 2017 року без урахування заробітної плати з 01.07.2000 року по 01.01.2004 року.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко