Справа № 176/1829/18
Суддя: Волчек Н. Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №176/1829/18
провадження №2-а/176/36/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Волчек Н.Ю.,
за участі секретаря с/з Ханіної М.Г.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Кіровоградській області Чернеги Віталія Анатолійовичапро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним адміністративним позовом до суду, де просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ВР №016991 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 08 серпня 2018 року приблизно о 09 год. 45 хв. він прямував з м. Знам`янка до м. Кропивницький. На відрізку шляху, вказаному у постанові він проїхав нерегульоване т-образне перехрестя керуючись встановленим знаком 2.1 «дати дорогу» з табличкою 7.1.1 та в подальшому розміткою 1.20, яка попереджає про наближення до розмітки 1.13, зробив поворот ліворуч і був зупинений лейтенантом поліції ОСОБА_2 , який повідомив йому, що він не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено». Під час розгляду справи він пояснював, якими знаками керувався та зробив запит на відео фіксацію свого правопорушення. Інспектор пішов до службового автомобіля за відеоматеріалами та повернувся уже зі складеною постановою, пояснивши що він розглянув уже дану справу та виніс постанову. Вважаючи дії поліцейського при складанні оскаржуваної постанови неправомірними, позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав.

У судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Також, в разі задоволення позову просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.
Відповідач, ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, забезпечення його явки було покладено на Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, яке не виконало вимоги суду.
26 вересня 2018 року до суду надійшов письмовий відзив інспектора роти №1 батальону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Чернеги В.А., в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова серії ВР №016991 від 08.08.2018 року складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, в ній чітко вказана суть порушення Правил дорожнього руху, в зв`язку з чим факти наведені позивачем у позовній заяві не відповідають дійсності. При винесенні оскаржуваної постанови позивачу були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відеозаписом нагрудної бодікамери поліцейського, який доданий до відзиву.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на такі обставини.
Судом встановлено, що постановою інспектора роти №1 батальону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Чернеги В.А. серії ВР №016991 від 08.08.2018 року було встановлено (по тексту), що «08.08.2018 року о 09 год. 50 хв. на а/ш м.12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка км 755 водій керуючи вище вказаним тз не виконав вимоги знака 2.2 чим порушив п.п. 8.4.Б ПДР України. Таким чином ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Як на доказ правомірності прийняття оскаржуваної постанови, відповідач надав диск з відеозаписом з місця адміністративного правопорушення, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор, однак, при дослідженні відеоматеріалу судом встановлено, що на відео не зафіксовано факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме невиконання вимог дорожнього знаку 2.2., а лише зафіксовано так званий момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що поліцейський розглянув справу з явними порушеннями порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Також судом досліджувався запис відео реєстратора, яку надав позивач.
Згідно з «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами четвертою та сьомою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП. Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268КУпАП). Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З відеозапису боді камери поліцейського вбачається, що позивач після роз`яснення поліцейським йому прав та обов`язків заявляв клопотання про надання йому для огляду відео фіксації його правопорушення, яке відповідачем розглянуто не було. Натомість, відповідач після заявленого позивачем клопотання пішов до патрульного автомобіля, звідки повернувся вже зі складеною постановою про накладення адміністративного стягнення, повідомивши позивача, що розгляд справи вже відбувся.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками та ін.
Суд зазначає, що підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого КУпАП.
Відповідно до вимог ст.293 КУпАП та роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення", орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.
Але, відповідачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки факт здійснення позивачем руху на автомобілі з порушенням вимоги дорожнього знаку 2.2 «Рух без зупинки заборонено» не підтверджений належними доказами, а також спростовується наданим позивачем записом відео реєстратора, з якого вбачається, що позивач проїхав перехрестя не порушивши при цьому Правила дорожнього руху та керуючись дорожніми знаками, встановленими перед перехрестям.
До того ж, судом встановлено невідповідність прийнятої постанови вимогам ч.2 ст. 283 КУпАП, відповідно до якої, в постанові по справі про адміністративне правопорушення, має бути зазначено, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а саме який водій, керуючи яким транспортним засобом, якими саме діями він порушив вимоги дорожнього знаку 2.2., що цей знак означає, де саме він був розташований на перехресті де знаходилась дорожня розмітка 1.12.
Та й взагалі, із дослідженої оскаржуваної постанови складається таке враження, що всі пункти, окрім п. 6, 7, 9 вже були заздалегідь заповнені,оскільки вони заповнені іншим почерком до постанови відповідачем було лише вписано прізвище, ім`я та по батькові правопорушника його дані, адреса проживання, марка та номерний знак автомобіля, яким він керував. Навіть графа копію постанови надіслано рекомендованим листом було заповнено, хоча дана графа заповнюється у разі надіслання постанови поштою та й копію постанови ОСОБА_1 отримав на місці її винесення про що свідчить його підпис у графі 9.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Це також слідує з закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову, а тому доводи відповідача у своєму відзиві на недоведеність своєї провини позивачем є безпідставними, оскільки його провину у вчиненні правопорушення повинен довести саме відповідач.
Відповідно до вимог статті 10 КУпАП вина є обов`язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.
Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Враховуючи викладене, суд вважає, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАп відбувся з порушенням його порядку, визначеним Інструкцією та КУпАП, сама постанова, відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, складена з порушенням вимог 2, ст.283 КУпАП, та обставини викладені в ній не доведені відповідними належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Щодо правомірності дій відповідача, то необхідно зазначити, що відповідач ухвалюючи оскаржувану постанову діяв правомірно, оскільки зі свого боку вбачав у діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. До того ж позивач не конкретизує у позовній заяві, які саме дії відповідача слід визнати неправомірними.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодесу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачев у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 139, 241-246, 286, КАС суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Кіровоградській області Чернеги Віталія Анатолійовичапро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №016991 від 08 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 122, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.
Відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень інспектора роти №1 батальону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенанта поліції Чернеги Віталія Анатолійовича, вул. Б.Бутусова, 22 «Б» м. Кропивницький, 25000 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 понесені останнім судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області Н.Ю. Волчек