Справа № 727/9698/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 727/9698/16-а

провадження № К/9901/34790/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 727/9698/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про здійснення дій по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої протиправними рішеннями Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівці при визначенні розміру заробітної плати під час призначення та послідуючого перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»;

за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Ватаманюка Р. В., Мельник-Томенко Ж. М., Сторчака В. Ю.) від 28 березня 2017 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області), в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях щодо неврахування розміру фактичної надбавки за вислугу років у розмірі 25 %, посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань в заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії; далі - Закон № 3723-XII), які зазначені в довідках про заробітну плату, виданих Державною податковою інспекцією у м. Чернівцях від 19 листопада 2014 року № 160 станом на 01 лютого 2008 року та довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи, наказу та протоколу № 208 від 27 грудня 2002 року для здійснення перерахунку пенсії з 21 травня 2016 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях провести ОСОБА_2 відповідно до Закону № 3723-XII та постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальне звання» від 12 вересня 1997 року № 1013 здійснити пенсії з 21 травня 2016 року по 30 листопада 2016 року, включивши до суми заробітної плати, з якої призначалась та перераховувалась пенсія, суми фактичної надбавки за вислугу років, фактичного окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань відповідно до довідок про заробітну плату, виданих Державною податковою інспекцією у м. Чернівцях від 19 листопада 2014 року № 160 станом на 01 лютого 2008 року та довідки про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи, наказу та протоколу № 208 від 27 грудня 2002 року та відшкодувати матеріальну шкоду, завдану рішенням правління Пенсійного Фонду України № 19-11, яке було визнано незаконним, у розмірі 80 % заробітної плати станом на 21 травня 2016 року в загальній сумі 3373,50 грн. та з урахуванням базового місяця індексації 01 лютого 2008 року.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що з березня 2008 року їй призначено пенсію за згідно ст. 37 Закону № 3723-XII. Позивач вказує, що при обчислені розміру її пенсії відповідачем не були включені в розрахунок пенсії всі складові заробітної плати, а саме: надбавка за вислугу років, матеріальні допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань.

3. Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 січня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Чернівці щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Чернівці повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця від 21 листопада 2016 року у відповідності до вимог чинного законодавства. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 21 квітня 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Водночас скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

8. 15 травня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення ОСОБА_2, в яких позивач просила постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року залишити без змін.

9. 13 липня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло клопотання ОСОБА_2 до касаційної скарги, в якому вона просила змінити постанови судів першої та апеляційної інстанцій, і прийняти нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги повністю.

10. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11. 06 березня 2018 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

12. Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2018 року справу № 727/9698/16-а прийнято до провадження та відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року.

13. Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2018 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду та призначено до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 345 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 13 березня 2003 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Чернівці як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-XII в розмірі 80 % від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

15. Вважаючи, що при проведенні її перерахунку пенсії 01 лютого 2008 року відповідачем не було враховано при розрахунку розміру її пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавки за вислугу років, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, позивач 21 листопада 2016 року звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в м. Чернівці із заявою про перерахунок пенсії з включенням до заробітку неврахованих під час призначення пенсії вказаних вище складових та здійснення перерахунку пенсії з 01 лютого 2008 року з урахуванням базового місяця індексації пенсії (01 лютого 2008 року) та відшкодування матеріальної шкоди завданої рішенням правління Пенсійного фонду України № 19-11.

До вказаної заяви позивачем було додано довідку ДПІ в м. Чернівці про заробітну плату для перерахунку пенсії з 01 лютого 2008, довідку про складові заробітної плати за останні 24 місяці роботи, копію наказу № 208 від 27 грудня 2002 року та протокол станом на 01 січня 2003 року.

16. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 29 листопада 2016 року № 640/М-11 ОСОБА_2 повідомлено про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку її пенсії. Вказана відмова мотивована тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, та індексація заробітної плати, не були складовими заробітної плати державних службовців, а відтак не підлягали включенню до складу заробітної плати при обчисленні розміру пенсії. Також зазначалося про те, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), яким не передбачено можливості проведення перерахунку пенсій державних службовців.

17. Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням вказаних виплат, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог виходив з того, що станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

19. Однак, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 (далі - Постанова КМУ № 1013) правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін. Зокрема, скасовано п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (далі - Постанова КМУ № 865), який встановлював підстави та визначав механізм перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

20. У зв'язку з наведеним суд першої інстанції зазначив, що оскільки чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01 січня 2015 року, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав у відповідача для перерахунку пенсії позивача - не має.

21. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності правових підстав для перерахунку пенсії позивача згідно Постанови КМУ № 1013 у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

22. Водночас, суд апеляційної інстанції зауважив, що згідно із ч. 2 ст. 37-1 Закону № 3723-XII перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

23. Частиною 2 ст. 33 Закону № 3723-XII встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок.

24. Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до яких, зокрема, належать: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

25. Виходячи зі змісту вказаних правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

26. Відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що надбавка за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, з яких сплачувались страхові внески, входять до системи оплати праці державного службовця, у зв'язку з чим, повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії позивача.

27. Водночас, суд апеляційної інстанції вказав, що застосування судом першої інстанції до вирішення адміністративного позову в цій частині положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, є безпідставним, оскільки обґрунтовуючи свою заяву та адміністративний позов позивач посилається на обставини які мали місце до прийняття вказаного Закону.

28. Також суд апеляційної інстанції вказав, що позбавлений можливості зобов'язати відповідача прийняти рішення про проведення перерахунку пенсії позивача, через відсутність в матеріалах справи достовірних даних про її розмір та складові заробітної плати позивача, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

29. В той же час апеляційний суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання таких дій протиправними та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21 листопада 2016 року з врахуванням наведених висновків та прийняти рішення відповідно до вимог закону.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

30. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не передбачені ст. 33 Закону № 3723-XII, як складові заробітної плати державного службовця, у зв'язку з чим, вони не враховуються при обчислені розміру пенсії.

31. Водночас скаржник вказує, що з 01 травня 2016 року набрав чинність Закон № 889-VIII, у зв'язку з чим втратив чинність Закон № 3723-XII, який передбачав право державних службовців на перерахунок пенсії.

32. Наведене, на думку відповідача, свідчить, що з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача.

33. Скаржник вказує також про безпідставність вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди, оскільки останнім не надано доказів на обґрунтування в чому саме полягає заподіяння йому матеріальної шкоди та підтвердження порядку обчислення заявленої до стягнення суми шкоди.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

34. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

35. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР (далі - Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

36. Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

37. Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

38. Аналіз наведених норм у їх системному зв'язку з положеннями ст. 33, 37, 37-1 Закону № 3723-XII дає підстави для висновку, що надбавка за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

39. Згідно із ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

40. Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

41. Підпунктом 2.2.7 п. 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до фонду додаткової заробітної плати.

42. Відтак, висновок суду апеляційної інстанцій про те, що суми матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, а також надбавка за вислугу років, на які нараховані внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, мають враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця є вірним, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

43. Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленій у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 495/6612/16-а та від 30 січня 2018 року по справі № 638/20628/16-а.

44. Водночас, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що оскільки в матеріалах справи відсутні достовірні дані про розмір та складові заробітної плати позивача, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а питання призначення та перерахунку пенсій належить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України, належним способом захисту прав позивача у цій справі буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21 листопада 2016 року з урахуванням висновків суду.

45. Разом з цим, Суд погоджується з доводами скаржника про безпідставність вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди, оскільки останнім не наведено жодних обґрунтувань щодо цих вимог, не зазначено в чому саме полягає заподіяння йому матеріальної шкоди та підтвердження порядку обчислення заявленої до стягнення суми шкоди.

46. Посилання відповідача у касаційній скарзі на Закон № 889-VIII та Постанову КМУ № 1013, як на підставу для відмови у перерахунку пенсії позивачу Суд вважає недоречними, оскільки спір у цій справі виник не щодо наявності чи відсутності у позивача права на черговий перерахунок пенсії, а щодо порушення законодавства при призначенні пенсії. У цьому випадку зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача є способом відновлення права останнього на пенсію, виходячи з її складових, які не були враховані при її призначенні.

47. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про часткове задоволення позовних вимог.

48. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

49. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

50. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

51. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі № 727/9698/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб