Справа № 826/20129/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 вересня 2018 року № 826/20129/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві
треті особи про1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», 2. Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект», третя особа 1) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06 грудня 2016 року № , № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2017 року суддею Кузьменко В.А. відкрито провадження в адміністративній справі № 826/20129/16 та призначено дану справу до судового розгляду.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017р. №4457 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та згідно з п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015р. №25), адміністративну справу №826/20129/16 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2017 року суддею Амельохіним В.В. вказану справу прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

30.11.2017 року протокольною ухвалою суду до участі у справі залучено в якості третьої особи - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк», третя особа 2).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки, викладені в Акті перевірки, щодо порушення ним норм Податкового кодексу України при визначенні суми податку на доходи фізичних осіб є хибними та базуються виключно на суб'єктивних припущеннях перевіряючих, які не мають підтвердження належними доказами.

Зокрема, позивач звертає увагу, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення податковим органом було прийнято з пропуском строків позовної давності, а тому останні є протиправними та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, обґрунтовуючи тим, що позивач у 2015 році отримав доходи у вигляді додаткового блага, втім до податкового органу декларацію про майновий стан і доходи за відповідний період не подавав, не нарахував та не сплатив до бюджету податок на доходи фізичних осіб.

Враховуючи зазначені обставин, контролюючий орган просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Третя особа 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» надала до суду письмові заперечення, в яких повідомила суд, що прощення боргу позивачеві було здійснено в односторонньому порядку, без укладення договору про прощення боргу. Також суд було повідомлено, що претензійно-позовної діяльності не велося та судових рішень з цього приводу судами не виносилося, оскільки відбулася реєстрація права власності на іпотечне майно.

Третя особа 2 - Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» надала до суду письмові заперечення, в яких повідомила суд про відступлення всіх прав по споживчому кредиту, укладеному з позивачем, ТОВ «Кей-Колект», чим пояснила відсутністю у неї будь - якої інформації щодо заявлених позовних вимог.

01.03.2018 року у судовому засіданні подальший розгляд справи вирішено розглядати в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

21.10.2016 року ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято наказ № 7376 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», відповідно до якого наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_3) з тривалістю 5 робочих днів, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

16.11.2016 року на підставі вказаного наказу та повідомлення від 21.10.2016 року ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_3) за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено Акт № 6350/26-56-13-06-05/НОМЕР_3.

При цьому, судом встановлено, що вказані вище наказ та повідомлення було надіслано на адресу позивача та отримано ним 24.10.2016 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Висновками вказаного Акту перевірки встановлено порушення:

- п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст.164, п. 176.1. ст.176 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, встановлено, що ФО ОСОБА_1 не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага, який підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 167.1. ст.167 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, та не сплачено податок на суму 601 293, 81 грн.;

- п.16 1 підрозділу 10 розділу XIX Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено, що ФО ОСОБА_1 не сплачено військовий збір на суму 45 142, 71 грн.

Вказаний акт перевірки позивачем було отримано 18.11.2016 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

24.11.2016 року ОСОБА_1 подано до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві заперечення на акт перевірки від 16.11.2016 року № № 6350/26-56-13-06-05/НОМЕР_3, за результатами розгляду яких податковим органом позивача відповіддю від 01.12.2016 року № 7068/П/26-16-18-06-30, висновки акта перевірки залишено без змін.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.12.2016:

- № , яким на підставі пп. 54.3.1, 54.3.2. п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у загальному розмірі 751 617, 26 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням у розмірі 601 293, 81 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 150 323, 45 грн.;

- № , яким на підставі пп. 54.3.1, 54.3.2. п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір у загальному розмірі 56 428, 38 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням у розмірі 45 142, 71 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 11 285, 67 грн.

Незгода з позивача з вказаними вище податковими повідомленнями - рішеннями відповідача обумовила звернення до суду з адміністративним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України у редакції чинній на момент винесення спірного рішення).

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Положеннями підпунктів 163.1.1 пункту 163.1 статті 164, пункту 164.1 статті 164 цього Кодексу передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, а базою оподаткування - загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 цього Кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Під додатковим благом, згідно підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, розуміються кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно підпункту «б» пункту 171.2 статті 171 Кодексу, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

За правилами підпункту 168.4.8 пункту 168.4 статті 168 Кодексу, у випадках, визначених розділом IV цього Кодексу, за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету відповідальність несе фізична особа.

Таким чином, у разі повідомлення кредитором платника податку - боржника про анулювання (прощення) боргу, а також включення його суми до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), саме боржник сплачує податок із таких доходів.

Наведене правило відповідає економічній сутності доходу, оскільки при списанні заборгованості саме боржник одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Як убачається з матеріалів справи, 30 липня 2008 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 175 000, 00 США, що еквівалентно 847 840, 00 грн. зі сплатою 15 процентів річних, в термін до 30 липня 2018 року.

16.06.2009 року АКІБ «УкрСиббанк», у зв'язку з невиконанням позивачем умов Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 30.07.2008 року, останньому надіслано вимогу № 135-22-20/1615, згідно якої розмір заборгованості Позичальника по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом становить:

- прострочена заборгованість 10 517 (десять тисяч п'ятсот сімнадцять) доларів США 24 цнт.;

- залишок по основному боргу 164 196(сто шістдесят чотири тисячі сто дев'яносто шість) долара США 41. цнт.

Також вказаною вимогою повідомлялося, що приймаючи до уваги значний строк невиконання позивачем своїх зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008р.. АКІБ «УкрСиббаик» вимагає усунення порушень відповідного Кредитного договору протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї вимоги.

У випадку не усунення порушень на 31 (тридцять перший) день з дня отримання цієї вимоги, АКІБ «УкрСиббаик» вважає термін повернення кредиту за Кредитним договором таким, що настав, та вимагає дострокового виконання позивачем сйого зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №1- від 30.07.2008 року, а саме: сплатити Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббаик» заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих процентів та нені, які підлягає уточненню на дату фактичного повернення коштів.

У випадку невиконання або несвоєчасного виконання цієї вимоги, АКІБ «УкрСиббаик» буде змушений звернутись позовом до суду або з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, з покладенням на позивача витрат , пов'язаних зі сплатою державного мита та виконавчим провадженням і стягнення штрафних санкцій.

В подальшому, як встановлено судом, 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №2, згідно з яким ПАТ «УкрСиббанк» передало ТОВ «Кей-Колект» права вимоги, зокрема, за договором про надання споживчого кредиту № 00 від 30.07.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

25.11.2015 року ТОВ «Кей-Колект» ОСОБА_1 направлено повідомлення про анулювання боргу (вих. № 736185/И_4391), а саме за договором про надання споживчого кредиту № 00 від 30.07.2008 року у розмірі 142 981, 83 доларів США, що станом на 29.05.2015 за курсом НБУ становило 3 009 514, 07 грн., а саме:

- 59 002, 87 Доларів США, що на 29.05.2015 за курсом НБУ становить 1 241 905, 86 грн. (Один мільйон двісті сорок одна тисяча дев'ятсот п'ять гривень 86 копійок) - заборгованість по основній сумі кредиту;

- 83 978 ,96 Доларів США, що на 29.05.2015 за курсом НБУ становить 1 767 608, 21 грн. (Один мільйон сімсот шістдесят сім тисяч шістсот вісім гривень 21 копійка) - заборгованість по відсоткам.

Отже, враховуючи викладене вище, позивачеві було прощено борг за договором про надання споживчого кредиту № 00 від 30.07.2008 року у розмірі 142 981, 83 доларів США, що станом на 29.05.2015 за курсом НБУ становило 3 009 514, 07 грн.

Суд також звертає увагу, що ТОВ «Кей-Колект», як кредитором, було повідомлено ОСОБА_1, що анульована сума заборгованості є доходом отриманим як, додаткове благо, та попередило про необхідність самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на протиправність податкових повідомлень - рішень, оскільки в порушення абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, останні прийнятті після закінчення строку позовної давності, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви позивача, останній строк позовної давності за договором споживчого кредиту обчислює, виходячи з надісланої 16.06.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» вимоги № 135-22-20/1615 про необхідність виконання умов Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 30.07.2008 року в місячний строк.

Як зазначає позивач, термін виконання зобов'язання, згідно зазначеної вимоги був змінений на достроковий, який настав 17.07.2009 р., а тому строк позовної давності до вимог за Договором споживчого кредитування від 30.07.2008 року, на його думку закінчився 17.02.2012 року.

Втім, суд зазначає, що абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Тобто, вказана норма, не має жодного відношення до строку позовної давності за Договором споживчого кредитування від 30.07.2008 року, а лише регламентує процедуру включення анулюваного (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду та сплати його боржниками.

При цьому, позивачем повідомлення про анулювання боргу (вих. № 736185/И_4391) від 25.11.2015 року оскаржено не було, а отже позивач погодився з анульованим боргом.

Як встановлено матеріалами справи, ТОВ «Кей - Колект» включив суму анульованого прощеного) боргу позивача до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого) на користь платника податків і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ), за підсумками звітного періоду у якому такий борг було анульовано.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

З огляду на викладене, суд зазначає про те, що позивач був зобов'язаний, на виконання вимог п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, подати до відповідача річну податкову декларацію за 2015 рік, до якої включити суму прощеного боргу, та сплатити податок з доходів фізичних осіб з названої суми, чого ним зроблено не було.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року по справі № 805/2788/17-а (номер провадження № К/9901/31145/18).

Також, суд зазначає, що згідно з п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір (далі - збір).

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.16.1 Кодексу (гш.1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Ставка збору становить 1,5 відсотки об'єкта оподаткування, визначеного п.п, 1,2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу (п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

П.п. 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу передбачено, що звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковується за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25. 165.1.52 п. 165.1 ст. 165 Кодексу.

За таких підстав, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається основна сума боргу (кредиту), анульованого (прощеного) за самостійним рішенням кредитора, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, якщо її розмір перевищує у 2015 році - 609 грн., що є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та збором.

Зважаючи на те, що розмір податкових донарахувань був здійснений відповідачем на підставі відповідної інформації кредитора позивача, таке донарахування здійснено відповідачем в межах його повноважень та не порушує норми чинного законодавства.

Таким чином, за вказаних обставин податкові повідомлення-рішення від 06 грудня 2016 року № , № , прийнято ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві правомірно, а тому підстав для їх скасування немає.

Враховуючи зазначене, суд вважає вказані позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачами судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідачів не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, 04017, АДРЕСА_1) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Амельохін