Справа № 825/1670/18
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1670/18 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Кобаля М.І., Петрика І.Й.

за участю секретаря: Левченка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Бравалюр-Т" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Бравалюр-Т" звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати в повному обсязі рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: від 18.01.2018 № 563643/41715063 щодо відмови у реєстрації складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство «Бравалюр-Т» податкової накладної від 15.12.2017 № 2; від 18.01.2018 № 563640/41715063 щодо відмови у реєстрації складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство «Бравалюр-Т» податкової накладної від 15.12.2017 №3; від 18.01.2018 №563642/41715063 щодо відмови у реєстрації складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство «Бравалюр-Т» податкової накладної від 15.12.2017 № 4;

- зобов'язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство «Бравалюр-Т» податкові накладні від 15.12.2017 № 2, від 15.12.2017 № 3, від 15.12.2017 № 4.

Позовні вимоги серед іншого мотивує тим, що комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, були прийняті рішення від 18.01.2018 № 563643/41715063, від 18.01.2018 №563640/41715063, від 18.01.2018 № 563642/41715063 про відмову у реєстрації податкових накладних, які є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідачу були надані передбачені чинним законодавством документи, які свідчать про реальність здійснення господарських операцій між ТОВ «ВТП «Бравалюр-Т» та ППА «Єдність» і ТОВ «Сідіай Агротрейдінг», а самі рішення не містять чітких підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Бравалюр-Т" задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог даного позову.

В апеляційній скарзі апелянт зауважує на тому, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство «Бравалюр-Т» (виконавець) та Приватним підприємством Агрофірма «Єдність» (замовник) укладено договір №01/12/01, за умовами якого виконавець зобов'язується провести роботи по ремонту вузлів та агрегатів трактора К-701 та двигуна автомобіля DAF з використанням власних матеріалів та запасних частин згідно специфікацій, що є невід'ємними частинами договору, а замовник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх в повному обсязі (а.с. 24-27).

На виконання умов даного договору позивачем було оформлено рахунок-фактуру № 1 від 01.12.2017 на суму з ПДВ 1100240,00 грн., а ППА «Єдність» здійснено передоплату в розмірі 200000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1399 від 15.12.2017 (а.с.28, 29).

Також, 15.12.2017 позивачем виписано податкову накладну №2 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, 200000,00 грн., у тому числі сума податку на додану вартість складає 33333,33 грн., усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20) 166666,67 грн., яку було подано до Державної фіскальної служби України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (а.с.30).

28.12.2017 позивачем було отримано квитанцію, згідно якої документ було прийнято, відповідно до пункту 201.16 статті 201Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 33.12.21-10.00. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу (а.с. 31).

12.01.2018 ТОВ «ВТП «Бравалюр-Т» було надіслано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, № 5, в якому надані пояснення, що підприємство отримало аванс від покупця. Це є новостворене підприємство, обсяг постачання товару/послуги, які зазначені у податковій накладній, яка подана на реєстрацію, більша ніж величина обсягу придбання такого товару/послуги (а.с. 32, 33).

До вказаного повідомлення позивачем було додано документи, що стосуються проведеної господарської операції, а саме: платіжне доручення № 1399 від 15.12.2017, договір №01/12/01 від 01.12.2017 (а.с. 135-148).

Разом з тим, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 18.01.2018 прийнято рішення № 563643/41715063 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних у звязку із наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с. 34).

Також, між ТОВ «ВТП «Бравалюр-Т» та ТОВ «Сідіай Агротрейдінг» було досягнуто домовленість про продаж запчастин та проведення позивачем ремонту двигуна, на підставі якої позивачем було оформлено рахунок-фактуру № 3 від 14.12.2017 на суму з ПДВ 73398,18 грн. та рахунок-фактуру № 4 від 14.12.2017 на суму з ПДВ 37236,00 грн. (а.с. 35, 45), які були сплачені, що підтверджується платіжними дорученнями № 712 від 15.12.2017 та № 713 від 15.12.2017 (а.с. 36, 46).

Одночасно, 15.12.2017 позивачем були виписані податкова накладна №3 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, 73398,18 грн., у тому числі сума податку на додану вартість складає 12233,03 грн., усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20) 61165,15 грн., та податкова накладна №4 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість, 37236,00 грн., у тому числі сума податку на додану вартість складає 6206,00 грн., усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20) 31030,00 грн., які було подано до Державної фіскальної служби України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (а.с.37, 47).

В подальшому, 28.12.2017 позивачем було отримано квитанції, згідно яких податкові накладні від 15.12.2017 № 3 та № 4 було прийнято, відповідно до пункту 201.16 статті 201Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 2710, 3214, 4008, 6812, 8409, 8412, 8421, 8482 (щодо податкової накладної № 3) та 33.17.19 (щодо податкової накладної №4). Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу (а.с. 38-40, 48-49).

11.01.2018 ТОВ «ВТП «Бравалюр-Т» було надіслано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, № 2, в якому надані пояснення щодо реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 № 3, що підприємство отримало аванс від покупця. Це є новостворене підприємство, обсяг постачання товару/послуги, які зазначені у податковій накладній, яка подана на реєстрацію, більша ніж величина обсягу придбання такого товару/послуги (а.с. 41, 42).

До вказаного повідомлення позивачем було додано платіжне доручення № 712 від 15.12.2017 та рахунок-фактуру № 3 від 14.12.2017 (а.с. 155-158).

Також, 12.01.2018 ТОВ «ВТП «Бравалюр-Т» було надіслано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, № 4, до якого додано платіжне доручення № 713 від 15.12.2017 та рахунок-фактуру № 4 від 14.12.2017 та надано пояснення щодо реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 №4, що підприємство отримало аванс від покупця. Це є новостворене підприємство, обсяг постачання товару/послуги, які зазначені у податковій накладній, яка подана на реєстрацію, більша ніж величина обсягу придбання такого товару/послуги (а.с. 50, 51, 150-153).

Однак, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 18.01.2018 були прийняті рішення № 563640/41715063 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення № 563642/41715063 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних у звязку із наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с. 44, 52).

Вказане стало підставою для звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

З 01.01.2017 року набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон № 1797-VIII від 21.12.2016).

Відповідно до п.201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до п. 201.16. Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.17 №567 затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.6. зазначеного Критерія моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Цим же наказом затверджений Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до цього Переліку для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п.201.16.3 Податкового кодексу України підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №190 від 29.03.17 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були подані повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено:

від 12.01.2018 № 5, в якому надано пояснення щодо реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 №2, та до якого з метою підтвердження реальності здійснення господарських операцій з Приватним підприємством Агрофірма «Єдність» та реєстрації податкової накладної, було додано платіжне доручення №1399 від 15.12.2017, договір № 01/12/01 від 01.12.2017 (а.с.134-148);

від 11.01.2018 № 2, в якому надані пояснення щодо реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 № 3, та до якого з метою підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «Сідіай Агротрейдінг» та реєстрації податкової накладної додано платіжне доручення № 712 від 15.12.2017 та рахунок-фактуру № 3 від 14.12.2017 (а.с. 154-158);

від 12.01.2018 № 4, в якому надано пояснення щодо реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 №4 та до якого з метою підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «Сідіай Агротрейдінг» та реєстрації податкової накладної додано платіжне доручення № 713 від 15.12.2017 та рахунок-фактуру № 4 від 14.12.2017 (а.с. 149-153).

Також, позивачем було надано суду документи, що підтверджують придбання ТОВ «ВТП «Бравалюр-Т» запчастин та матеріалів на виконання договірних відносин з Приватним підприємством Агрофірма «Єдність», а саме: видаткову накладну № РН-0104/01 від 04.01.2018, накладну № 86 від 05.01.2018, видаткову накладну № 321 від 09.01.2018, накладну № 9 від 09.01.2018, видаткову накладну № ЧП-0000003 від 10.01.2018, видаткову накладну №125 від 10.01.2018, видаткову накладну № РН-0000031 від 11.01.2018, видаткову накладну №РН-0000003 від 11.01.2018, видаткову накладну № Б-000001 від 11.01.2018, накладну № 10 від 11.01.2018, видаткову накладну № РН-0000027 від 12.01.2018, видаткову накладну № Е-4618 від 12.01.2018, видаткову накладну № 2656 від 12.01.2018, видаткову накладну № 2667 від 12.01.2018, видаткову накладну № РН-0000004 від 15.01.2018, витратну накладну № 2 від 16.01.2018, накладну №11 від 16.01.2018, видаткову накладну № 2149 від 16.01.2018, видаткову накладну № РН-000000220 від 17.01.2018, видаткову накладну № 4625 від 17.01.2018, видаткову накладну № 357 від 18.01.2018, видаткову накладну № 358 від 18.01.2018, видаткову накладну № РН/0118-01 від 18.01.2018, видаткову накладну № РН-0000005 від 18.01.2018, накладку № 60 від 24.01.2018, видаткову накладну № ЧП-0000003 від 25.01.2018, накладну №62 від 25.01.2018, накладну № 65 від 26.01.2018, накладну № 67 від 29.01.2018, видаткову накладну № РН-000000505 від 30.01.2018, акт № 87 від 16.01.2018, акт № 68 від 31.01.2018 (а.с.98-127), та з ТОВ «Сідіай Агротрейдінг»: видаткову накладну № Б-000160 від 20.12.2017, видаткову накладну № РН-000000096 від 10.01.2018, накладну № 2 від 05.02.2018, накладну №16 від 06.02.2018 (а.с. 71-74).

Надані позивачем документи на адресу відповідача цілком відповідають вимогам викладеним у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як свідчать матеріали справи, ДФС України прийняла рішення, яким відмовила позивачу у реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте рішення відповідача не відповідає критеріям ч.3 ст.2 КАС України, а саме є необґрунтованим, оскільки незрозуміло з яких підстав позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної: якщо копії документів складені з порушенням законодавства, то необхідно вказати конкретно, яку саме норму права порушив позивач; якщо недостатньо документів ДФС для прийняття позитивного рішення та реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних то необхідно зазначити, які саме документи позивачем не додані.

Відтак, саме відповідач повинен надати суду докази про те, що документи позивача складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути зрозумілим для того, щоб платник податків мав можливість або їх виправити або оскаржити.

Отже, відповідачем не було доведено правомірність своїх рішень щодо відмови у реєстрації податкових накладних, а відтак вимоги даного позову в цій частині є такими, що підлягають задовленню.

Що стосується позову в частині вимог про зобов'язання зареєструвати податкові накладні, колегія суддів зазначає, що такий спосіб відновлення права позивача у повній мірі відповідає положенням пп.201.16.4. п.201.16 ст.201 ПК України, відповідно до якого податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, проаналізувавши матеріали даної справи та оцінивши наявні у ній докази, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість вимог даного позову в цілому та наявність правових підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 34, 243, 250, 308, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Кобаль М.І.

Суддя Петрик І.Й.

Повний текст постанови виготовлено - 20.09.2018р.