Справа № 813/2982/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/908/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання: Гром І.І.,

представник позивача: ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року (головуючий суддя Кухар Н.А., м. Львів, повний текст рішення складено 22.12.2017 року) у справі за адміністративним позовом Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» про стягнення заборгованості у розмірі 525 363 грн.95 коп..

В обґрунтування позовних позивач вимог зазначає, що на виконання вимог Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, ОСОБА_3 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Львова надіслано відповідачу повідомлення щодо розміру витрат на фінансування різниці між сумою пенсій за липень-жовтень 2017 року на загальну суму 523 363 грн.95 коп.. Кошти за надісланими повідомленнями не надійшли, що зумовило появу заборгованості.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» (вул. Стрийська, 98, м. Львів, 79026 ) на користь Залізничного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (вул. Городоцького, 172, м. Львів, 79022, ) 525 363 грн. (пятсот двадцять пять тисяч триста шістдесят три) гривні 95 коп. заборгованості по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та наукову-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, зазначає, що позивачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів наявності у ТзОВ «Інститут гірничо-хімічної промисловості» зобовязань щодо відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову та наукову-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів щодо осіб, відносно яких заявлені позовні вимоги. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи проведено заміну позивача ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ТзОВ «Інститут гірничо-хімічної промисловості» знаходиться на обліку в Залізничному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова.

Позивачем направлено відповідачу повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за січень - червень 2017 року.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що у відповідача перед ОСОБА_3 обєднаним управління Пенсійного фонду України м. Львова існує заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату пенсій в розмірі 525 363 грн.95 коп., яка на день розгляду справи не сплачена.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26.11.2015 року №848-VIII з наступними змінами та доповненнями (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №372 від 24.03.2004 року, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 26 частини 1 статті 1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», науково-технічна діяльність - наукова діяльність, спрямована на одержання і використання нових знань для розвязання технологічних, інженерних, економічних, соціальних та гуманітарних проблем, основними видами якої є прикладні наукові дослідження та науково-технічні (експериментальні) розробки.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною девятою статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» для цієї категорії працівників;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів-за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи визначено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року №372.

Пунктом 1 Порядку №372 визначено механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.

Пунктом 2 Порядку №372 визначено, що за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Відповідно до пункту 5 Порядку №372 розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством (пункт 8 Порядку № 372).

Матеріалами справи підтверджується, що працівникам відповідача призначена пенсія згідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», а відтак у відповідача виник передбачений законодавством обовязок щодо відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної як науковому працівнику та сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах.

На відповідача покладено обовязок щодо сплати до пенсійного фонду різниці між сумою пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник відповідача.

На виконання Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та постанови Кабінету Міністрів України №372 від 24.03.2004 року позивач надсилав відповідачу повідомлення за липень жовтень 2017 року про розмір суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Згідно повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, що містяться в матеріалах справи, позивачем визначено суми виплаченої як науковим працівникам відповідача з Пенсійного фонду України пенсії за період січень-червень 2017 року.

Докази оскарження вищевказаних повідомлень або дій органу Пенсійного фонду України щодо здійснення нарахування сум розмірів витрат на виплату різниці пенсій за спірний період в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що станом на день розгляду справи та прийняття постанови, заборгованість відповідача з витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно з Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, становить 525 363,95 грн..

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року у справі №813/2982/17 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 27.09.2018 року.