Справа № 165/784/18
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/784/18
Провадження № 2-а/165/67/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Нововолинську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій посадової особи та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

встановив:

29 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій посадової особи та скасування постанови в справі про порушення митних правил №5429/20900/17 від 21 листопада 2017 року. Свій позов обгрунтовує тим, що заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та МВ ОСОБА_3 було винесено постанову в справі про порушення митних правил, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм МК України та його прав, а тому підлягає скасуванню. Зазначив, що після проведення стягнення з його пенсій та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №55667690, лише 26 березня 2018 року довідався про існування оскаржуваної постанови, а тому вважає, що строк звернення до суду він пропустив з поважних причин. Також, зазначив, що перетинав кордон між Україною та ОСОБА_4 в автомобілі незнайомця і перебував у транспортному засобі в якості пасажира. Жодних автомобілів в Україну він не ввозив, доручення на право користування транспортними засобами на його імя ніколи і ніким не видавалося, посвідчення водія він не отримував, а тому не мав наміру купувати автомобіль і ввозити його на митну територію України. Вважає, що по відношенню до нього невідомими особами вчинено шахрайські дії, а саме незаконно, шляхом обману та зловживання довірою скориставшись його документами, невідомі особи ввезли на митну територію України через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер CZN51YT, VIN-W0L0JBF35ХPO48826, країна реєстрації ОСОБА_4. З огляду на вищевикладене, він звернувся до Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області з відповідною заявою, як наслідок, було відкрите кримінальне провадження за №0000760. Крім того, зазначає, що протокол та оскаржувана постанова були винесені за його відсутності, жодних поштових відправлень від митниці він не отримував. Вважає, що начальник управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 виніс оскаржувану постанову не зясувавши ступінь його вини, усіх обставин справи та за відсутності належних та допустимих доказів а тому просить суд скасувати постанову №5429/20900/17 від 21 листопада 2017 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу, в розмірі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, а також визнати протиправними дії посадової особи Львівської митниці ДФС.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав викладених у ньому, просили позов задоволити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 пояснив, що 07 березня 2017 року кордон між Україною та Польщею перетинав по пішому переходу. Назад повертався з незнайомим йому чоловіком на імя Віталій, який перед митницею запропонував йому довезти його до м. Нововолинська. На митниці з авто він не виходив, Віталій сам носив документи на перевірку, брав у нього паспорт та картку малого прикордонного руху.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснила, що відповідачем не надано документів, які мають зберігатися саме на митниці, а саме довіреності на імя позивача ОСОБА_1 про право користування ним транспортним засобом, або документи (купчу), що посвідчують право власності позивача на автомобіль, що ним був ніби то ввезений. Протокол про порушення митних правил та постанова складались за відсутності позивача, що є грубим порушення КУпАП. Повідомлення позивачу, як зазначається у відзиві, мало б надійти в листопаді 2017 року, однак останній жодних листів від відповідача не отримував, тому, вірогідно кореспонденція направлялася за невірним місцем проживання позивача. Зазначила, що адресу проживання та по батькові можливо внести в документи з бази даних.

Представник Львівської митниці ДФС у судове засідання не зявився, 26 квітня 2018 року представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 подав до суду письмове заперечення (відзив) на позовну заяву, в якому просив суд у позові відмовити повністю. Вказав, що за допомогою баз даних ЄАІС ДФС було встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 07 березня 2017 року ввіз на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС в митному режимі транзит автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер CZN51YT, VIN-W0L0JBF35ХPO48826 та станом на 20 жовтня 2017 року його не вивіз і в інший митний режим не помістив. Термін вивезення вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився, а тому 20 жовтня 2017 року підставно, по даному факту, посадовою особою Львівської митниці ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №5429/20900/17 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. Протокол про адмінправопорушення складався і був направлений позивачу за місцем його проживання. Відтак, позивач перевищив встановлений ст.95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля і не звертався до митних органів для продовження такого строку, письмово не інформував про факт аварії або дію обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а тому 21 листопада 2017 року правомірно, стосовно позивача було прийнято оскаржувану постанову (а.с.26-31).

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пункту 57 статті 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно пункту 60 статті 4 МК України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За правилами частини 2 статті 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:

1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Тобто, обовязковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення.

А тривати дане правопорушення може як декілька днів так і декілька років, тобто до завершення процедури митного оформлення, в даному випадку виконання обовязку по доставці транспортного засобу до митного органу.

Таким чином, у вищезазначених нормах МК України законодавцем чітко передбачені строки на вїзд і виїзд транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.

Відповідно до статті 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Статтями 486, 488, 497, 498 МК України закріплено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у звязку з оскарженням.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу(заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Крім того, порядок визначення та особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі, передбачено Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну 31.05.2012 року № 657 та зареєстрованого в Мінюсті 02.10.2012року за № 1669/21981 (далі - Порядок).

Пункт 5 розділу VIII даного Порядку передбачає, що при наявності факту аварії чи дії обставин непереборної сили, що має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Згідно даних диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску 07 березня 2017 року ОСОБА_1 ввіз для особистого користування по смузі руху «зелений коридор» на митну територію України, через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС в митному режимі транзит автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер CZN51YT, VIN-W0L0JBF35ХPO48826. Адреса проживання останнього у вищезазначеному документі значиться: вул. Кобзаря, буд.38, м. Нововолинськ, Волинська область (а.с.35).

У протоколі про порушення митних правил №5429/20900/17 від 20 жовтня 2017 року зазначено, що в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України встановлено, що о 00 год. 39 хв. 07 березня 2017 року громадянином України позивачем ОСОБА_1 по смузі руху «зелений коридор» було ввезено на митну територію України, через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС в митному режимі транзит автомобіль марки автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер CZN51YT, VIN №W0L0JBF35ХPO48826 та станом на 20 жовтня 2017 року не вивіз і в інший митний режим не помістив (а.с.33-34).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив факт перетину 07 березня 2017 року кордону України у вищевказаному автомобілі.

Всупереч ст.192 МК України позивачем до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку транзиту не звертався. Також, позивачем будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб визначених статтею 460 Митного кодексу України, до митного органу подано не було

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем перевищено встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж десять діб, а обставини непереборної сили, які би перешкодили йому виконати вимоги законодавства України, були відсутні, тому в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та МВ ОСОБА_3 за №5429/20900/17 від 21 листопада 2017 року позивача ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с.4-5). Вищевказана постанова була винесена повноважною особою за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

На адресу позивача, зазначені у позовній заяві та у його паспорті громадянина України, який останній надав у судовому засіданні, у якому зазначене таж сама адреса його реєстрації, були скеровані Львівською митницею ДФС лист за №8161/10/13-70-76/78 від 23 жовтня 2017 року про направлення позивачу примірнику протоколу, з датою розгляду справи про порушення митних правил та лист №15846/13-70-20/К/29 про направлення постанови з реквізитами для сплати штрафу (а.с.40-41).

Також, на підтвердження направлення кореспонденції, відповідачем подано до відзиву списки згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (а.с.38-39).

А тому, у судовому засіданні спростовані твердження позивача про те, що він не був вчасно обізнаний про час та дату розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки проживав за іншою адресою.

Відтак, позивач, маючи можливість прибути до Львівської митниці Державної Фіскальної служби України, свідомо проігнорував запрошення відповідача для дачі пояснень з приводу причин та обставин порушення ним митних правил, а також виклик для участі в розгляді справи, намагаючись у такій спосіб затягнути процес розгляду справи та уникнути в подальшому адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 76 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи рішення у справі та відмовляючи у позові, суд виходить ще й з того, що позивачем не подано до суду доказів, які б засвідчували відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Згідно ч.1, ч.2 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Частина 3 вищевказаної статті передбачає, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Також суд, не бере до уваги твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише був присутній, як пасажир при перетині кордону, оскільки такі твердження спростовуються інформацією про факт перетину ним державного кордону саме цим транспортним засобом та витягом з бази даних «Інспектор 2006» (а.с.36).

Щодо посилання позивача на його звернення до правоохоронних органів, суд виходить з того, що тільки вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду (ч.6 ст.78 КАС). Отже сам факт звернення у правоохоронні органи не підтверджує, що відносно позивача ОСОБА_6 вчинені злочинні дії, а рішення суду, яке б набрало законної сили і підтверджувало зворотне, позивач суду не надав.

Таким чином, відповідачем було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а саме за ч.3 ст.470 МК України, через що немає правових підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необгрунтованість доводів позивача стосовно неправомірності оскаржуваної постанови та дій відповідача, а відтак у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про порушення митних правил №5429/20900/17 від 21 листопада 2017 року, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС (, юридична адреса: вул. Костюшка, буд.1, м. Львів), начальником УПМП та МВ Скоромним ОСОБА_7 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. та визнання протиправними дії посадових осіб Львівської митниці ДФС, суд відмовляє.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245, ст.286 КАС України, ч.3 ст.470 МК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про порушення митних правил №5429/20900/17 від 21 листопада 2017 року, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС (, юридична адреса: вул. Костюшка, буд.1, м. Львів), начальником УПМП та МВ Скоромним ОСОБА_7 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. та визнання протиправними дії посадових осіб Львівської митниці ДФС, відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк