Справа № 808/3745/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 вересня 2018 року

Київ

справа №808/3745/17

касаційне провадження №К/9901/57497/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.

розглянув матеріали касаційної скарги Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 у справі №808/3745/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР СПЕЦ ПРОМ" до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР СПЕЦ ПРОМ» звернулося у грудні 2017 року до адміністративного суду з позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про:

- визнання неправомірними дії відповідача щодо припинення виконання (не визнання) у жовтні 2017 року в односторонньому порядку умов Договору про визнання електронних документів від 28.08.2017 №280820172, укладеного між позивачем та відповідачем без наявності на те законних підстав;

- зобов'язання відповідача забезпечити реєстрацію податкових звітів (декларацій, податкових накладних тощо) ТОВ «УКР СПЕЦ ПРОМ» за вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та третій квартал 2017 року датою подання до контролюючого органу цих звітів позивачем, а саме: податкова накладна від 26.09.2017 №1 датою подання 10.10.2017, податкова накладна від 18.10.2017 №1 датою подання 23.10.2017, податкова накладна від 19.10.2017 №2 датою подання 23.10.2017, податкова накладна від 30.10.2017 №3 датою подання 08.11.2017, податкова накладна від 23.11.2017 №1 датою подання 06.12.2017, податкова накладна від 13.12.2017 №1 датою подання 22.12.2017, податкова накладна від 28.12.2017 №2 датою подання 03.01.2018, податковий звіт форми №1 ДФ за 3 квартал 2017 року датою подання 02.11.2017, податкова декларація із додатками з податку на додану вартість за вересень 2017 року датою подання 19.10.2017, податкова декларація із додатками з податку на додану вартість за жовтень 2017 року датою подання 17.11.2017, податкова декларація із додатками з податку на додану вартість за листопад 2017 року датою подання 06.12.2017, податкова декларація із додатками з податку на додану вартість за грудень 2017 року датою подання 18.01.2018.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 01.02.2018 позовні вимоги задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 12.06.2018 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2018 залишив без змін.

Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області 24.07.2018 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 45 Податкового кодексу України, статті 242 Кодексу адміністративного судочинства.

Верховний Суд ухвалою від 06.08.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, на підставі положень частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 06.08.2018 скаржником надано суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

В обґрунтування підстав для поновлення строку касаційного оскарження відповідач посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції отримано скаржником 26.06.2018, що підтверджується поштовим відправленням №772, в якому судом апеляційної інстанції було направлено копію вказаної постанови на адресу відповідача.

Враховуючи викладене, а також положення вимог частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, суд вважає, що підстави пропуску відповідачем строку на касаційне оскарження є поважними, у зв'язку з чим такий строк підлягає поновленню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №808/3745/17 є вимоги про:

- визнання неправомірними дії відповідача щодо припинення виконання (не визнання) у жовтні 2017 року в односторонньому порядку умов Договору про визнання електронних документів від 28.08.2017 №280820172, укладеного між позивачем та відповідачем без наявності на те законних підстав;

- зобов'язання відповідача забезпечити реєстрацію податкових звітів (декларацій, податкових накладних тощо) ТОВ «УКР СПЕЦ ПРОМ» за вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та третій квартал 2017 року датою подання до контролюючого органу цих звітів позивачем, а саме: податкова накладна від 26.09.2017 №1 датою подання 10.10.2017, податкова накладна від 18.10.2017 №1 датою подання 23.10.2017, податкова накладна від 19.10.2017 №2 датою подання 23.10.2017, податкова накладна від 30.10.2017 №3 датою подання 08.11.2017, податкова накладна від 23.11.2017 №1 датою подання 06.12.2017, податкова накладна від 13.12.2017 №1 датою подання 22.12.2017, податкова накладна від 28.12.2017 №2 датою подання 03.01.2018, податковий звіт форми №1 ДФ за 3 квартал 2017 року датою подання 02.11.2017, податкова декларація із додатками з податку на додану вартість за вересень 2017 року датою подання 19.10.2017, податкова декларація із додатками з податку на додану вартість за жовтень 2017 року датою подання 17.11.2017, податкова декларація із додатками з податку на додану вартість за листопад 2017 року датою подання 06.12.2017, податкова декларація із додатками з податку на додану вартість за грудень 2017 року датою подання 18.01.2018.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що відповідачем не спростовано, що на момент виникнення спірних правовідносин, згідно з витягом з ЄДР ТОВ «УКР СПЕЦ ПРОМ» не проводилася зміна місцезнаходження, посилений сертифікат відкритого ключа ТОВ «УКР СПЕЦ ПРОМ» чинний, жодних доказів його скасування або нечинності податковим органом не надано.

Суди дійшли висновку про те, що у період подання податкової звітності та податкових накладних, що не були прийняті податковим органом, не було підстав для розірвання податковим органом договору про визнання електронних документів №280820172 від 28.08.2017 в односторонньому порядку, що свідчить про протиправність оскаржуваних дій відповідача.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень, також не міститься.

Отже, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2018 у справі щодо визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись частиною четвертою статті 332, статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Поновити Запорізькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області пропущений з поважних підстав строк на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2018 та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 у справі №808/3745/17.

2. Відмовити Запорізькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 у справі №808/3745/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР СПЕЦ ПРОМ" до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

3. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева І.А.Гончарова