Справа № 2-а-323/2010
Суддя: Шелесько В. Д.
Дата ухвалення: 2010-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-323/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.10 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шелесько В.Д.,

при секретарі Гладкій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Онуфріївна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС відділу ДАІ Кременчуцького району ОСОБА_2 про поновлення строку для звернення до суду та скасування постанови ВІ № 152302 від 24 червня 2010 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу ,-

ВСТАНОВИВ:

В позові позивач просив поновити йому строк звернення до суду за захистом свого права та скасувати постанову ВІ № 152301 від 24 червня 2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн., винесену відповідачем.

24 червня 2010 року в м. Кременчук Полтавської області він керував автомобілем Форд н.з. ВА 06-78 АР, який належить його батькові ОСОБА_3.

Приблизно о 16 годині 13 хвилин він, рухаючись по вул. Артема був зупинений інспектором ВДАІ з обслуговування Кременчуцького району, який представився, як ОСОБА_4.

Інспектор попросив надати йому посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль і запропонував пройти з ним до його автомобіля для того, щоб він склав протокол. Він не погодився, бо був - впевнений, що правил дорожнього руху не порушив.

Як зв"ясувалося, причиною зупинки, на думку інспектора, стало порушення ним пункту 16.2 Правил дорожнього руху України а саме, що він на регульованому перехресті повертаючи праворуч не надав дорогу пішоходам, які переходили через проїжжу частину за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Він пояснив інспектору, що правил не порушив оскільки жодного пішохода перед його автомобілем проїжжу частину не переходило, даний факт може підтвердити його батько, який знаходився в автомобілі.

Після цього інспектор склав протокол серія ВІ № 134498 від 24 червня 2010 року про адміністративне правопорушення. Спочатку він відмовлявся підписувати його, бо був впевнений, що ПДР України не порушив, але йому працівник ДАІ сказав, що в іншому випадку в нього можуть відібрати автомобіль, що й змусило його поставити свій підпис.

Він запитував в інспектора про суму штрафу, яку він має заплатити, а він йомуі відповів, що всі документи прийдуть по пошті за місцем його проживання. Ні протокол, ні постанову йомуі не вручали. Із змістом протоколу та постанови він ознайомився лише після того як з відділу ДВС йому прийшов лист про те, що згідно постанови ДАІ було відкрито виконавче провадження.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконним, необгрунтованим та недоведеним.

З зазначеною постановою він не погоджуюсь, оскільки в його діях не було складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а отже вона є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 287 КупАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Копія постанови не була йому вручена, а отже він не мав можливості її оскаржити, чим суттєво були порушені його права.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Посилається на те, що відповідач йому сказав, що в разі непіл/дписання ним документів він поставить автомобіль на штрафплощатку. Відповідач сказав, що в них отработка і він повинен скласти протокол. Він виявив невідповідність нормам стану автопокришки, але сказав, що складе протокол за те, що не пропустив пішоходів і так буде менший розмір штрафу. Він вимушений був погодитись з вимогами відповідача і під диктовку останього написав в протоколі, що порушив правила переїзду перехрестя. Ні протокола ні постанови відповідач йому не вручив, а дав підписати чисті бланки цих документів, при цьому сказав, що документи прийдуть по пошті. Він тривалий час чекав документів, неодноразово звертався в місцеве ДАІ, але там відповідали, що документи не прийшли. В кінці липня на початку серпня 2010 року він отримав виклик в ДВС і там взнав, що йому необхідно сплатити штраф у подвійному розмірі 850 грн. Непогоджуючись з порушенням, він подав скаргу до суду. Вважає, що строк звернення до суду він пропустив з поважних причин. Вказані обставини може підтвердити його батько ОСОБА_3, який їхав з ним в автомобілі. В момент переїзд)' перехрестя поблизу ніяких пішеходів не було.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на позов не подав, про розгляд справи в його відсутності заяви не подав, а тому у відповідності з ч.4 ст. 128 КАС України суд вважає можливим, слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних в ній документів.

Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справ, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно протоколу про адмінправопорушення ВІ № 134498 від 24.06.2010 рокускладеного відповідачем ОСОБА_1 24.06.2010 року в 16 год. 10 хв., керуючи а/м Форд з д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчук на регульованому перехресті повертаючи праворуч не надав дорогу пішоходам, які перетинали проїздну частину, чим порушив вимоги п. 16.2 ПДР і вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КупАП.

На підставі даного протоколу відповідач була винесена постанова про накладення на позивача штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП.

Згідно постанови ВДВС Онуфріївського РУЮ 27.07.2010 року відносно позивача було відкрито виконавче провадження за постановою В1 № 152302 від 24.06.2010 року та запропоновано добровільно сплатити штраф у розмірі 850 грн. Постанова з листом відправлена 29.07.2010 року. Дата отримання не відома. Зі слів позивача він отримав постанову в перших числах серпня 2010 року. До суду звернувся з позовом 10.08.2010 року.

Таким чином строк звернення позивача до суду пропущено з поважних причин і даний строк необхідно поновити.

Таким чином, відповідач при складанні протоколу та постанови не вручив їх позивачу в день складання, чим порушив вимоги КупАП.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень (а таким є відповідач) обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності накладається на відповідача.

В даному випадку відповідач не виконав свого обов'язку по доказуванню правомірності рішення, тобто доказів, які б спростували зазначені доводи позивача суду не надав.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що вина позивача в порушенні вимог п. 16.2. ПДР України не доведена, а тому в його діях склад правопорушення, передбачений 4.2 ст. 122 КУпАП відсутній і постанова ВІ № 152302 від 24.06. 2010 року у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 254, 256, 280, 284,285, 287-289 КУпАП, ст.ст. 71,128, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Строк звернення позивачу до суду з адміністративним позовом про захист свого права поновити.

Скасувати постанову ВІ № 152302 від 24 червня 2010 року винесену ІДПС ВДАІ з обслуговування Кременчуцького району УДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення, та надання після цього на протязі 20 днів апеляційної скарги або в порядку 4.5 ст. 186 КАС України.

Суддя Онуфріївського

районного суду ОСОБА_5

Кіровоградської області