Справа № 208/5023/17(2-а/208/285/17)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2018 рокусправа № 208/5023/17(2-а/208/285/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Божко Л.А.

судді: Лукманова О.М., Дурасова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Кам»янської міської ради на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (суддя Похваліта С.М.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Блок ЛТД» до Кам»янської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

12.09.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Блок ЛТД» звернулось до Заводського районного суду м. Кам»янське Дніпропетровської області із позовом до Кам»янської міської ради, про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення, де посилаючись на те, що 18 жовтня 2013 року між позивачем та Спільним підприємством «Демос» укладений договір купівлі-продажу № 13093, згідно чого придбали відвали мартенівських шлаків, що розташовані на площі близько 83,0 га. за адресою: м. Кам»янське, вул.Широка, 351. З метою отримання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку, де знаходиться майно позивача, а також отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки звернулися до Дніпродзержинської міської ради з відповідними заявами. 29.08.2014 року Дніпродзержинською міською радою прийнято рішення №1092-54/VI про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 83,0 га. для розміщення шлакових відвалів за адресою: вул.Широка, 351. На виконання зазначеного рішення позивачем укладені відповідні договори, та здійснено оплату, але 21.07.2017 р. Кам»янською міською радою прийнято рішення, яким визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12. рішення Дніпродзержинської міської ради від 29 серпня 2014 року № 1092-54/VI про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ Фірма «Блок ЛТД» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам»янське, вул. Широка, 351. Оскільки вважають дане рішення незаконним, так як рішення Дніпродзержинської міської ради від 29 серпня 2014 року № 1092-54/VI про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ Фірма «Блок ЛТД» вичерпало свою дію після вчинення позивачем дій на його виконання і не могло бути скасовано. Тому просять суд визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття на 18 сесії У11 скликання рішення № 777-18/У11 від 21.07.2017 р., яким визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12. рішення Дніпродзержинської міської ради від 29 серпня 2014 року № 1092-54/VI про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ Фірма «Блок ЛТД» та визнати незаконним і скасувати п. 14.3 рішення Кам»янської міської ради від 21.07.2017 р. № 777-18/У11, яким визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12. рішення Дніпродзержинської міської ради від 29 серпня 2014 року № 1092-54/VI.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2018 р. адміністративний позов задоволено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідачем не доведено обгрунтованість прийняття рішення, а саме п. 14.3 рішення Кам»янської міської ради № 777-18/VII від 21 липня 2017 року, яким визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради від 29 серпня 2014 року № 1092-54/VI про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «Блок ЛТД», з урахування того, що позивачем ТОВ Фірма «Блок «ЛТД» виконано усі дії, спрямовані на виконання рішення від 29 серпня 2014 року, та строк для виконання таких дій не встановлювався.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, де просили суд рішення Заводського районного суду від 25.05.2018 р. скасувати, прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема тим, що позивач на момент звернення до суду не реалізував своє право, надане йому на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.08.2014 року №1092-54/VI, а тому рішення не вичерпало свою дію й могло втратити чинність за рішенням відповідача.

В судове засідання апеляційної інстанції особи, які приймають участь у справі, до суду не з»явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення в зв»язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2013 року ТОВ Фірма «Блок ЛТД» уклало зі Спільним підприємством «Демос» договір купівлі-продажу, за яким придбало відвали мартенівських шлаків та щебенево-піщану суміш (ЩПС) загальною кількістю приблизно 22 млн. тонн, що розташовані на площі близько 83,0 га за адресою: м. Кам'янське, вул.Широка, 351.

З метою реалізації прав на отримання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку, позивач звернувся до Кам»янської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю», пунктом 12.12., позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул.Широка, 351, орієнтовною площею 83,0 га для розміщення шлакових відвалів.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул.Широка, 351, укладено декілька договорів. Зокрема, 13 липня 2017 року ТОВ Фірма «Блок ЛТД» уклало з ТОВ «Бюро Оцінки» договір № 240-ПЗ на розроблення проектної документації із землеустрою. Предметом зазначеного договору є здійснення робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в м. Кам'янське, по вулиці Широка, 351.

В той же час, рішенням Кам»янської міської ради від 21 липня 2017 року №777-18/VII, пункт 14.3, визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул.Широка, 351, орієнтовною площею 83,0 га.

Статтею 22 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що «землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії».

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про землеустрій» «визначення строку виконання робіт із розроблення документації із землеустрою віднесено до повноважень замовника такої документації. Такий строк визначається договором, який укладається замовником та розробником документації із землеустрою».

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що до моменту скасування пункту 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання позивачу дозволу на розробленя проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивачем вчинені належні, передбачені чинним законодавством дії, спрямовані на його виконання, тобто, скористався дозволом, наданим йому органом місцевого самоврядування в межах повноважень. В той же час, доводи апеляційної скарги відповідача щодо того, що позивач на момент звернення до суду не реалізував право, надане йому пунктом 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю», спростовуються матеріалами справи та є необгрунтованими.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти, лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.2 Закону Україн «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об»єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно до вимог ст.4 зазначеного закону, місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципі законності.

Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Так, згідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Положенню частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, в якому, зокрема, зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

У справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» Європейський суд з прав людини постановив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Європейський суд у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638 вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акту, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

В Постанові від 25 квітня 2018 року по справі №461/2132/17 Верховний суд звернув увагу на те, що дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не гарантує особі прийняття відповідним органом рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування. Однак надання дозволу дає особі правомірні, небезпідставні сподівання та очікування, що після розробки проекту землеустрою земельну ділянку їй може бути надано, якщо для цього не буде законних перешкод.

Конституційний Суд України у Рішенні від 01.12.2004 N18-рп/2004 розтлумачив поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв»язку з поняттям «права», як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об»єктивного і прямо не опосередкований у суб»єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об»єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам».

Отже, враховуючи, що позивач правомірно отримав і у передбачений законодавством спосіб використав наданий йому дозвіл на розроблення документації із землеустрою, відповідач не мав права приймати рішення про визнання таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради №1092-54/VI від 29.08.2014 р. «Про набуття (припинення) прав на землю» про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул.Широка, 351, орієнтовною площею 83,0 га.

Оскільки позивач мав «правомірні очікування» щодо можливостей реалізації своїх прав та інтересів як замовника документації із землеустрою з метою подальшого набуття земельної ділянки, на якій знаходиться його майно, в користування на правах оренди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідні права та охоронювані законом інтереси позивача порушені відповідачем з прийнняттям оспорюваного рішення і підлягають судовому захисту.

За таких обставин суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 315 ч.1 п.1,316, 321,322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кам»янської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2018 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 27.09.2018 р.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Ю.В. Дурасова