Справа № 627/638/18
Суддя: Каліберда В. А.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/638/18

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Вюнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03 червня 2018 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, вважає, що при притягненні його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

Відповідач поліцейський СРПП сержант поліції ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою поліцейського СРПП сержанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №852938 від 03 червня 2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він 03.06.2018 року об 11 год.11 хв. в смт Краснокутськ по вул. Миру №122, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив стоянку в зоні дії знаку «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4 в ПДР України.

Вказані обставини досліджені доказами: постановою по справі про адміністративне правопорушення серії НК №852938 від 03.06.2018 року.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на встановлений порядок управління і за яку передбачена законом відповідальність.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення зазначає як протиправними та винними дії (бездіяльність) ОСОБА_1, які настали внаслідок порушенням ним п. 8.4 в ПДР України, а саме: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Однак, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було порушено вимоги закону, що встановлюють порядок зясування обставин події та кваліфікації її як адміністративний проступок, а також і порядок притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність на підставі слідуючого.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. У справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до п. І розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Водночас, виявлене правопорушення має бути зафіксовано у будь-який спосіб передбачений статтею 251 КУпАП. зокрема відеозаписом. Відсутність відеозапису або будь-якого іншого доказу не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак в порушення ст. 251 КУпАП відповідач не надав суду жодних допустимих доказів, які підтверджували б правомірність винесеної ним постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП.

Так, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляд справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Однак, розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувся 03.06.2018 року, в звязку з чим позивач не мав часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що порушує права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими позивач не мав можливості скористатися.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Оскільки відповідно до ст. 77 КАС України обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268. 280 КУпАП, у звязку з чим прийшов до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Таким чином, викладене на думку суду безумовно свідчить про фактичну відсутність обєктивних і беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача по справі. Зважаючи ж на те, що у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження по відповідній справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 241-246 КАС України, суд ,

постановив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП сержанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №852938 від 03 червня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП - провадженням закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА