Справа № 215/2434/18
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/2434/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Науменко Я.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у місті ОСОБА_1 адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до лейтенанта поліції батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАА №432236 від 06 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом лейтенанта поліції батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАА №432236 від 06 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, в обґрунтування якого вказує, що вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.. Відповідно до оскаржуваної постанови він ніби то о 18 годині 03 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля у м. Кривий Ріг по вул. Ватутіна, повертаючи на вул. Мусоргського не ввімкнув показник повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 (б) ПДР України. Проте, при складенні постанови позивач вказав інспектору, що він подав сигнал повороту лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом, так як на той час світловий покажчик повороту був несправний. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки складена з порушенням вимог діючого законодавства.

Ухвалою суду від 16.08.2018 р. зазначену заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Позивачем на виконання вищевказаної ухвали 27.08.2018 р. подано суду позовну заяву (вх.№12723 від 27.08.2018 р.).

Ухвалою суду від 28.08.2018 р. прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідно до ч.2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком прав, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з вимогами ч.2, ч.3 ст.263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідач надіслав суду відзив на позов, в якому просить суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на наявність факту порушення позивачем п.9.2 (б) ПДР України та правомірність винесення щодо нього оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (вх.№13870 від 14.09.2018 р.).

У судове засідання сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.06.2018 року інспектором лейтенантом поліції батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ОСОБА_3 винесено постанову серії ЕАА №432236 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. (а.с.5).

Відповідно до змісту постанови, позивач, 06.06.2018 р. о 18:03 в м. Кривий Ріг керуючи транспортним засобом рухаючись по вул. Ватутіна і повертаючи на вул. Мусоргського не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку (Бодікамера 00201), чим порушив п. п. 9.2 б ПДР України. Правопорушення кваліфіковано за ч.2 статті 122 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 425 грн..

Позивач зазначає, що дійсно у вказаний день та час, вказані в оскаржуваній постанові, він рухався у транспортному засобі ВАЗ 21099, держ.номер АЕ9476АХ, та здійснюючи поворот з вул. Ватутіна на вул. Мусоргського, подав сигнал повороту лівою рукою витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору (згідно з п. 9.3 ПДР України), так як на той час світловий покажчик повороту був несправний. Після зупинки патрульними на вул. Стасова, на вимогу поліцейського показав документи, а саме: водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обовязкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ. Після ознайомлення з предявленими документами інспектор повідомив позивачу про порушення ним вимог п. 9.2 б ПДР України, так як він не ввімкнув покажчик правого повороту. Позивач сам запропонував розпочати розгляд справи, в звязку з чим інспектор надав можливість позивачу переглянути відео, а потім виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 425 грн..

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

З положень пунктів 1.3,1.4 та 1.5 ПДР України вбачається, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Згідно з п. 9.3 ПДР України, у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

У разі відсутності або несправності сигналів гальмування такий сигнал подається лівою або правою рукою, піднятою вгору.

Пунктом 9.4. ПДР України передбачено,що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до пункту 9.2.б ПДР України водій повинен подавати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України від 14.07.2015 р. № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.01.2018 р. по справі К/9901/5952/18, провадження 660/575/16-а.

З наведених підстав доводи позивача про необґрунтованість оскаржуваної постанови у частині не складання протоколу про адміністративне правопорушення та складення постанови на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованими і на увагу не заслуговують.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, враховуючи положення ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 с.40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час оформлення адміністративного матеріалу, відеокамера була закріплена у службовому транспортному засобі, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої у службовому транспортному засобі поліції,є належним доказом.

З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.

З дослідженого відеозапису наданого відповідачем вбачається, що позивач ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, держ.номер АЕ9476АХ, здійснюючи поворот праворуч із вул. Ватутіна на вул. Мусоргського, 06.06.2018 року о 18-03 год. у м. Кривому Розі не подав сигнал світловим показником повороту відповідного напрямку. Рукою, як вказує позивач, він повороту праворуч не показував взагалі. Також на відео зафіксовано, що перед зупинкою на вимогу поліцейських позивач вмикав покажчик правого повороту. Крім цього, з відеозапису бодікамери не вбачається, що позивач заявляв інспектору клопотання про надання йому юридичної допомоги при винесенні постанови інспектором, права згідно законодавства йому було розяснено та зрозуміло, з доказами правопорушення ознайомлено.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в його діях з огляду на не подання доказів, які б підтверджували такі обставини та спростовували факти, викладені в постанові. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Також, позивач скористався правом оскарження постанови у судовому порядку, а отже використав право на надання йому правової допомоги та правовий захист його законних прав та інтересів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно позивача винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для визнання її незаконною та скасування відсутні, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП та керуючись п.1 ч.1 ст.20, ст.ст.44, 77, 242, 246, 257-262, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до лейтенанта поліції батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАА №432236 від 06 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову лейтенанта поліції батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.06.2018 року серії ЕАА №432236, залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.09.2018 року.

Суддя