Справа № 240/514/18
Суддя: Щербак Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 240/514/18 р.
Номер провадження № 2-а/240/7/18 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Осадчої Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області в особі поліцейського СРПП Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 26 липня 2018 року серії НК № 209048 про притягнення його до адміністративної відповідальності. В обгрунтування позову зазначив, що 26 липня 2018 року, близько 09 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Олександрівка- Покровськ, виїхавши з перехрестя на вул. Центральну смт. Олександрівна його було зупинено поліцейським СРПП Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2. На обґрунтування причин зупинки відповідач по справі повідомив йому, що він, проїжджаючи перехрестя рівнозначних доріг не надав переваги в русі транспортному засобу, який наближався праворуч, чим порушив вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП, та запропонував йому передати на огляд реєстраційне свідоцтво на керований ним ТЗ і посвідчення водія відповідної категорії. Позивач повідомив поліцейському про те, що керував ТЗ відповідно до вимог ПДР, в тому числі з чітким дотриманням п. 16.12 ПДР та вимог ст. 122 КУпАП та не згоден з його звинуваченнями. Позивач надав для огляду відповідачу реєстраційне свідоцтво на ТЗ та посвідчення водія відповідної категорії і відповідач пішов з його документами до службового автомобіля поліції не повідомивши причини своїх дій. З часом поліцейський повернувся та, не зважаючи на його заперечення та пояснення, повідомив , що він вже виніс постанову, якою притягнув позивача до адміністративної віповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним оскільки, постанова була винесена в службовому автомобілі поліції, без його участі, без розяснення йому прав та обовязків, без винесення протоколу про адміністративне правопорушення, без урахування його пояснень та без дослідження доказів, тобто поліцейським порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, докази на підтвердження правопорушення йому пред'явлено не було, в постанові про накладення адміністративного стягнення відповідач на докази не посилається, до матеріалів справи ніякі інші матеріали не додаються, покази будь-яких свідків на підтвердження обставин зазначених в постанові відсутні, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення його пояснення не були враховані, справа була розглянута у відсутність правопорушника, у службовому автомобілі поліції. Крім того, в постанові серія НК № 209048 в п. 4 зазначено «Особа, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_1», а в. п 7 "Прийняте по справі рішення", застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, тобто притягнуто до адміністративної відповідальності іншу особу.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що 26.07.2018 року у смт. Олександрівка Олександрівського району Донецької області по вул. Центральнаполіцейським СРПП Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №209048, у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. щодо ОСОБА_1 який 26.07.2018 року о 09 год. 20 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак 533-00ЕН та проїжджаючи перехрестя рівнозначних доріг не надав переваги в русі транспортному засобу, який наближався праворуч.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 16.12 Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух .

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з вимогами статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2 , 3, 5 і 6 статті 121 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі частиною 2 статті 122 КУпАП.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до приписів частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач не навів жодного доказу правомірності прийнятої ним постанови ні в судовому засіданні ні шляхом подання відзиву, який відповідача мав право подати до 17.09.2018 року хоча на це в нього було достатньо часу, оскільки згідно розносної книги для місцевої кореспонденції, копію позову він отримав ще 31.08.2018 року.

а.с. 15

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» їх не зазначено.

а.с.8

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Суд, відхиляє посилання позивача на те, що відповідачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в справах зазначеної категорії протокол не складається, навіть за умови незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з інкримінованим правопорушенням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому на підставі викладеного позов підлягає задоволенню, постанова серії НК №209048 від 26.07.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - скасуванню, а провадження в справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 255, 258, 268, 279, 283, 285, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, ст. 9, 10, 72, 77, 243-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області в особі поліцейського СРПП Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії НК №209048 від 26.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень,- скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Олександрівський районний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, поліцейський СРПП Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області.

Суддя Ю.В.Щербак