Справа № 339/275/18
Суддя: Головенко О. С.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №339/275/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, інспектора лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

10.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову ЕАВ №511188 від 01.08.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що в той день він на автомобілі приїхав до Івано-Франківської обласної лікарні для лікування, так як норма цукру в той день перевищила допустиму. Оскільки дві платні стоянки були зайняті, проїхавши трохи далі припаркувався на узбіччі, де було багато припаркованих автомобілів (по вул. Федьковича, 124 в м.Івано-Франківськ).

Пройшовши обстеження в лікарні, повернувся до автомобіля, де вже були працівники поліції, які сказали надати документи та повідомили, що він здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9 ґ ПДР України.

На його заперечення, що він не вчиняв правопорушення і що це не перехрестя, відповідач не реагував та виніс постанову.

Окрім того, відповідачем при винесеннні постанови порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, працівниками поліції жодним чином не зреагували на його пояснення, що він хворий і що йому погано і потрібна медична допомога за якою і він приїхав до м.Івано-Франківська. Працівниками поліції не було належно доведено про те, що в даній місцевості зупинка заборонена.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що він не зупинився на перехресті, ніяких знаків про наявність перехрестя немає, на дорозі відсутні лінії розміток ( є польова дорога). При винесенні постанови відповідач розглянув справу без адвоката, який приїхав пізніше і не брав до уваги його пояснення.

11.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив з Департаменту патрульної поліції, в якому просить в задоволені позову відмовити та проводити розгляд справи у відсутності відповідача та представника .

У вказаному відзиві представник відповідача виклав назву правових актів, якими керується працівник поліції у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності та зазначив, що під час патрулювання близько 10 год. 50 хв. відповідач із напарником на службовий планшет отримали завдання про те, що на вул. Федьковича безпосередньо на перехресті припарковані транспортні засоби. Прибувши на місце події, поліцейськими було виявлено декілька транспортних засобів, що припарковані з порушенням ПДР України, а саме безпосередньо на перехресті, одним з них і був автомобіль позивача, що створювало перешкоду дорожньому руху та загрожувало безпеці руху.

Поліцейські підійшли до автомобіля, водія в той час не було . Відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП інспектором прийняте рішення про тимчасове затримання транспортного засобу. Згідно Постанови КМУ від 17.12.2008 року №1102, якщо водій зявився на місці правопорушення на момент очікування евакуатора, поліцейськими не проводилося тимчасове затримання автомобіля, а була винесена постанова.

Відповідач відрекомендувався, проінформував водія про порушення ПДР України п.. " ґ " 15.9 ПДР України, предявив законну вимогу про предявлення документів, яку позивач виконав частково надавши посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, а страховий поліс був недійсний (втратив чинність). Після чого відповідач розпочав розгляд справи за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 122 КУпАП, зачитав права позивачу передбачені ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України та виніс постанову за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач у позові стверджує, що не було надано доказів, що підтверджують факт порушення ним ПДР України. Відеозаписом з нагрудного службового відео реєстратора зафіксовано вказані порушення ПДР України, а також зафіксована розмова позивача, де він підтверджує, що здійснив стоянку автомобіля.

Варто звернути увагу, що позивач наражав на небезпеку інших учасників руху, якщо він був у хворобливому стані.

Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, а дії відповідача законними ( а.с.15-25).

Відповідач інспектор поліції ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відтак, відповідно до вимог ч. 3 ст.205, ч.3 ст.194 КАС України неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що справу слід слухати у відсутності суб'єкта владних повноважень на підставі наявних доказів, що відповідатиме вимогам ст.205 КАС України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 01.08.2018 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн. за ч.3 ст. 122 КУпАП, яку позивач оскаржив.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 01.08.2018 року о 11 год. 59 хв. в м. Івано-Франківськ на вул.Федьковича,124 керуючи транспортним засобом Volkswagen caddy д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, чим порушив п.15.9 " ґ " ПДР України.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів в тому числі за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 15.9 " ґ " ПДР України передбачено, що зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні оглянуто докази, надані відповідачем : відеозаписи з нагрудного відео реєстратора з написом від руки «Гульчій» .

Так, із записів на диску (файл) 911000282 вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля, в якому сидів позивач та вказали, що зупинивши автомобіль, він порушив правила зупинки, оскільки зупинив автомобіль на перехресті. Позивач вказував, що він хворий, у нього піднявся рівень цукру та просив почекати, приїде адвокат. Працівник поліції вказав: дзвоніть до адвоката ( 11:47:27).

Із записів на диску (файл) вбачається, що позивач знову просить почекати адвоката. Працівник поліції запитує: "з якою метою чекати на адвоката. Я ж Вам роз"яснив, що розгляд справи завершено, для чого Вам адвокат? Звернетеся в суд, будете оскаржувати " ( 11:58:40).

На дисках (файли) , 06000291 містяться записи про те, що позивач відмовляється підписувати постанову, мотивуючи тим, що у нього погіршилося самопочуття, цукор піднявся до 17.5 , в зв"язку з чим став погано бачити, є інвалідом 2 групи. О 12.01 приїхав адвокат, коли вже була складена постанова і в його присутності вручена позивачу. Позивач вказав, що оскаржить постанову в суді.

Вказані відеозаписи підтверджують про грубе порушення загальних засад розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як передбачено ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган посадова особа виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

На підставі ч. 3 ст. 258 КУпАП, працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката,іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи,виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як визначено ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Стаття 268 КУпАП передбачає право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Відповідно до ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги може вчинятися усно якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують обєктивні перешкоди у найближчий можливий строк.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, відповідно до вимог пункту 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 РОЗГЛЯД СПРАВИ розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Оскільки позивач заявив обґрунтоване клопотання, проголошене основним Законом, про допуск захисника через погане самопочуття, що підтверджено матеріалами справи (а.с.4), вказуючи про те, що він хворіє на цукровий діабет, рівень цукру піднявся, є інвалід 2 групи (права якого підлягають особливому захисту), то це клопотання має бути розглянуте, а права особи, яка притягується до відповідальності, забезпечені.

Лише після цього особа, яка розглядає справу, має оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Це повязано з тим, що силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Негайний розгляд справи без участі захисика, про виклик якого постійно заявляв позивач, посилаючись на погане самопочуття, що встановлено судом, свідчить про те, що розгляд справи відбувся з порушенням прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та ставить під сумнів правомірність винесеної постанови, що є самостійною підставою для визнання її протиправною та скасування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Оцінюючи вказану постанову, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з пунктом другим частини третьої вищенаведеної статті Кодексу, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

При новому розгляді справи суб"єкту владних повноважень слід також надати оцінку доводам позивача про те, що його автомобіль не був зупинений на перехресті і матеріали справи про це не свідчать.

Разом з тим позовні вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій протиправними не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови .

На підставі викладеного , керуючись ст.286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АЕВ №511188 від 01.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 510 (пятсот десять) гривень за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

В решті позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Болехівський міський суд.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

Позивач: ОСОБА_1 - місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області - вул. Юності, 23 м. Івано-Франківськ.

Інспектор лейтенант поліції ОСОБА_2 вул. Юності, 23 м. Івано-Франківськ.

Суддя О.С. Головенко