Справа № 0940/1304/18
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" вересня 2018 р. справа № 0940/1304/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лучко О.О.
за участю секретаря Подольської Т.М.
представника позивача: ОСОБА_1
представника відповідача: не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області
до відповідача ОСОБА_2 підприємства Плюс 999
про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника податків,-
В С Т А Н О В И В:
25.07.2018 Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом про ОСОБА_2 підприємства «Плюс 999» (далі ПП «Плюс 999») про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем станом на день подання адміністративного позову рахується податковий борг в розмірі 783245,75 грн. Стосовно частини боргу у розмірі 361936,43грн., то постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 по справі за №809/563/17, яка набрала законної сили, постановлено стягнути з відповідача вказану суму податкового боргу. Інша частина податкового боргу в розмірі 421309,32 грн. стосуються самостійно задекларованих відповідачем податкових зобовязань з плати за землю згідно з податковою декларацією з плати за землю за 2017 рік. Оскільки у відповідача на момент звернення судового рішення до виконання були закриті рахунки в банківських установах, позивач прийняв рішення про передачу майна платника податків у податкову заставу та склав акт опису майна. Заборгованість станом на день розгляду справи боржником самостійно не сплачена. На підставі наведеного позивач просив позов задовольнити повністю та надати дозвіл на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.
Представник позивача підтримав позов у повному обсязі, просив надати дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок майна ПП «Плюс 999», що перебуває у податковій заставі. Крім того, пояснив, що інкасові доручення в банківські установи про стягнення коштів на виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 по справі за №809/563/17 не направлялися, оскільки згідно з інформацією внутрішнього обліку ДФС відповідач закрив всі рахунки в банках.
Представник відповідача в судове засідання, призначене на 22.08.2018, не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у встановленому законом порядку. У судове засідання, призначене на 25.09.2018, представник відповідача не зявився повторно, на адресу суду 24.09.2018 подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити явку його представника у судове засідання. Однак, до вказаного клопотання не додав доказів щодо неможливості явки представника відповідача у судове засідання.
Відповідно до п.2. ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.
Як вбачається з відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 24.09.2018 з порушенням строку, встановленого судом (а.с.67-71), відповідач проти позову заперечив, суду пояснив, що погашення всієї суми боргу в розмірі 783245,75 грн. за рахунок реалізації майна, що знаходиться в податковій заставі, без попереднього звернення до суду з вимогою про стягнення коштів в розмірі 421309, 32 грн. є порушенням процедури надання дозволу на погашення податкового боргу. Крім того, вказав, що на виконання судового рішення про стягнення боргу в розмірі 361936,43 грн. податковий орган не направляв у банки, які обслуговують приватне підприємство «Плюс 999», інкасові доручення (розпорядження). Натомість, 28.04.2017 судом видано виконавчий лист за №809/563/17, який позивачем скеровано у виконавчу службу. ПП «Плюс 999» подало позивачу 11.03.2017 звітну податкову декларацію з плати за землю. Сума податкових зобовязань відповідача вважається узгодженою у загальному розмірі 459610,17 грн. Позивач обґрунтовуючи несплачену суму податкових зобовязань 421309,32 яка набула статусу податкового боргу, охоплює період з лютого по грудень 2017 року включно. Однак такий розрахунок не відповідає дійсним обставинам справи та потребує уточнення. Зазначив, що відповідно до рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2017 у справі №909/786/17, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 та постановою Верховного суду у складі колегії судів Касаційного господарського суду від 23.05.2018 за №909/786/17, встановлено, що на момент відчуження ПП «Плюс 999» обєкту незвершеного будівництва, останнє не перебувало в орендних правовідносинах з Івано-Франківською міською радою, оскільки договір оренди земельної ділянки №174 від 12.04.2010 припинив свою дію 30.07.2016 у звязку із закінченням строку, на який його було укладено. Крім того, вказав, що позивачем не надано жодного доказу про надсилання податкової вимоги на суму 421309,32 грн. Таким чином, вважає, що сума податкового боргу підприємства не може включати нарахування за 2017 рік. Просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не має права на погашення визначеної позивачем суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
Розглянувши відповідно до вимог ст.ст.260-262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, заслухавши представника позивача, дослідивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ПП «Плюс 999» є платником податків та зборів і знаходиться на обліку в Калуській ОДПІ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як платник податків.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, Івано-Франківським окружним адміністративним судом 28.04.2017 прийнято постанову у справі №809/563/17 про стягнення з ПП «Плюс 999» податкового боргу в розмірі 361936, 43 грн. (а.с.12-14). Вказане судове рішення набрало законної сили 25.10.2017.
28.04.2017 Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №809/563/17 (а.с.15). Оскільки податковим керуючим не виставлялися інкасові доручення в установи банків у звязку з відсутністю у підприємства відкритих рахунків в банківських установах, за вказаним виконавчим листом 23.11.2017 відкрито виконавче провадження №55237312 (а.с. 46). 27.12.2017 виконавчий лист повернуто стягувачу у звязку з відсутністю у боржника відкритих банківських рахунків (а.с.16, 45).
11.03.2017 ПП «Плюс 999» подало до Калуської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківської області податкову декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, в якій відповідачем самостійно задекларовано грошові зобовязання із орендної плати за землю за 2017 рік (а.с. 22-23).
Вказане підтверджується зворотнім боком облікової картки ПП «Плюс 999» (а.с.24-25, 23).
Таким чином, за відповідачем рахується податковий борг в загальному розмірі 780245,75 грн., який складається з самостійно задекларованих податкових зобовязань орендної плати за земельну ділянку за період з лютого по грудень 2017 року в розмірі 421309,32 грн. та податкового боргу в розмірі 361936,43 грн. згідно з судовим рішенням від 28.04.2017 по справі №809/563/17.
Судом встановлено, що відповідно до рішення про опис майна у податкову заставу від 20.07.2016 (а.с.76) податковим керуючим було описано майно відповідача, що підтверджується актом опису майна №50-15 від 25.05.2017 (а.с.18). Описане майно зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 29.05.2017 за №16289191, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №52395949 (а.с.19).
Позивачем було сформовано та надіслано на адресу відповідача податкову вимогу форми Ю №2892-25 від 04.06.2014 про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями ( а.с.21).
Як встановлено судом, на час звернення позивача до суду у ПП «Плюс 999» закрито всі рахунки у банківських установах (а.с.45).
У звязку з неможливість стягнути податковий борг за рахунок коштів платника податків, позивач звернувся до суду з позовом про надання дозволу на стягнення податкового боргу за рахунок майна відповідача.
При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного правового регулювання.
Згідно із частиною 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).
Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмово оформлення (пункт 88.2 статті 88 Податкового кодексу України).
В підпункті 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава визначена як спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Згідно із підпунктами 89.1.1 та 89.1.2. пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної контролюючим органом, з дня виникнення податкового боргу.
Відповідно до пункту 89.2 статті 82 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.
Згідно із пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, податковим керуючим було прийнято рішення про опис майна відповідача у податкову заставу від 20.07.2016 (а.с.76).
Податковим керуючим за участю директора ПП "Плюс 999" складено акт опису майна №50-15 від 25.05.2017, на підставі якого описано майно відповідача на суму 647640 грн. (а.с.18).
Податкова застава як публічне обтяження була зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 29.05.2017 за №16289191, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 52395949 (а.с.19).
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.3 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.
Виходячи з системного аналізу наведених норм, звернення податкового органу до суду з позовними вимогами про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватися після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, зокрема, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутися з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.
Таким чином, Податковим кодексом України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу: спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків та лише в разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.
Судом встановлено, що Івано-Франківським окружним адміністративним судом 28.04.2017 винесено постанову у справі №809/563/17 про стягнення з ПП «Плюс 999» податкового боргу в розмірі 361936,43 грн. (а.с.12-14). Судове рішення набрало законної сили 25.10.2017.
Податковий орган з метою стягнення вказаного податкового органу не оформлював інкасові доручення в установи банків у звязку із закриттям відповідачем рахунків в банківських установах, що підтверджується внутрішньою обліковою інформацією ДФС про банківські рахунки відповідача (а.с.45).
Натомість, 28.04.2017 Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №809/563/17 (а.с.15), за яким 23.11.2017 відкрито виконавче провадження №55237312 (а.с. 46). Однак виконавчий лист повернуто стягувачу 27.12.2017 у звязку з відсутністю у боржника майна (а.с.16, 45, 75).
Таким чином, податковим органом вжито заходів щодо погашення податкового боргу відповідача в розмірі 783245,75 грн. шляхом звернення до суду із вимогою про стягнення коштів такого платника податків з рахунків в банку тільки частково - в розмірі 361936,43 грн., що підтверджено постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №809/563/17. В судовому засіданні, вказані обставини не заперечувались представником позивача.
Оскільки позивачем вжито заходів щодо стягнення податкового боргу за рішеннями суду лише в частині в розмірі 361936,43 грн., то в такому випадку надання судом дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, можливе лише в зазначеній частині, а щодо решти податкового боргу у розмірі 421309,32 грн. такі вимоги є передчасними.
В той же час суд зазначає, що доводи відповідача про відсутність у нього обовязку сплачувати податкові зобовязання по платі за землю за період 2017 року в розмірі 421309,32 грн. у звязку із закінченням строку дії договору оренди землі є необґрунтованими та безпідставними.
Так, відповідач самостійно задекларував грошове зобовязання з плати за землю за 2017 рік, жодних уточнюючих декларацій з цього приводу контролюючому органу не подавав, а тому таке грошове зобовязання в силу пункту 54.1 статті 54 ПК України вважається узгодженим та в силу пункту 56.11 статті 56 П України грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.
Згідно із пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивачем було сформовано та надіслано на адресу відповідача податкову вимогу форми Ю №2892-25 від 04.06.2014 про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями ( а.с.21).
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
З урахуванням наведеного, доводи відповідача про не надіслання йому податкової вимоги на суму податкового боргу в розмірі 421309,32 грн. суд вважає безпідставними.
Стосовно твердження відповідача про те, що податковий орган не направляв у банки, які обслуговують ПП «Плюс 999» інкасові доручення (розпорядження) на виконання судового рішення про стягнення боргу в розмірі 361936,43 грн., а направляв у ДВС виконавчий лист від 28.04.2017 за №809/563/17, суд зазначає наступне.
Наказом Міністерства фінансів України за №721 від 18.08.2015 затверджено «Порядок подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів», який визначає послідовність дій банків та інших фінансових установ при наданні повідомлень про відкриття або закриття рахунків (далі - Повідомлення) платників податків - юридичних осіб, у тому числі відкритих через їх відокремлені підрозділи, та самозайнятих фізичних осіб (далі - платники податків) до контролюючих органів, в яких обліковуються платники податків, та відкриття або закриття банками власних кореспондентських рахунків, а також форму і зміст повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах, перелік підстав для відмови контролюючих органів у взятті рахунків на облік.
Як встановлено судом, на час звернення позивача до суду у ПП «Плюс 999» були закриті всі рахунки у банківських установах (а.с.45). Враховуючи те, що Головному управлінню Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області дана інформація була відома, а тому ним не виставлялись інкасові доручення в банки платника.
Крім того, відповідачем не надано доказів наявності інших відкритих рахунків у банківських установах, на яких знаходяться кошти, які можна стягнути для погашення податкового боргу даного платника.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Такі витрати позивачем понесені не були, а тому відсутні підстави для їх стягнення з відповідача.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Надати Головному управлінню Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 361936,43 (триста шістдесят одна тисяча девятсот тридцять шість гривень сорок три копійки) грн. за рахунок майна ОСОБА_2 підприємства "Плюс 999", що перебуває у податковій заставі згідно з актом опису майна №50-15 від 25.05.2017.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головне управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018);

Приватне підприємство Плюс 999 (, вул.Січових Стрільців,23, офіс 610, м.Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Лучко О.О.

Рішення в повному обсязі складене 01 жовтня 2018 р.