Справа № 804/3389/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2018 року

справа № 804/3389/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Семененко Я.В.

судді: Бишевська Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Еліос Стратегія»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року (суддя Ільков В.В.) у справі №804/3389/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еліос Стратегія» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Еліос Стратегія» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.12.2017, в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 151 297,21грн. за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН податкової накладної.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на безпідставні висновки контролюючого органу щодо порушення підприємством граничних строків реєстрації податкових накладних. Позивач вказував на те, що при складанні податкової накладної за вересень 2016 року на суму податку на додану вартість 1512972,12грн., підприємством було допущено помилку у даті складання податкової накладної, а саме – замість вірної дати 06.09.2016р. помилково вказано 02.09.2016р. Водночас, підприємством було виявлено цю помилку та складено розрахунок коригування до цієї помилкової податкової накладної та зареєстровано його в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також зареєстровано в ЄРПН податкову накладну від 06.09.2016р. Вказуючи на те, що контролюючому органу було відомо про вказані обставини, у зв’язку з чим у останнього не існувало правових підстав для застосування до підприємства штрафних санкцій, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачено можливості виправлення даних щодо дати складення податкової накладної, у зв’язку з чим контролюючим органом правомірно застосовано штрафні санкції з огляду на встановлений факт порушення строків реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 02.09.2017р.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для застосування штрафних санкцій. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що оскільки у підприємства станом на 02.09.2017р. не

існувало підстав для складення податкової накладної (не виникло податкових зобов’язань), то відповідно не існувало і обов’язку по реєстрації податкової накладної в ЄРПН. З цих підстав позивач вказує на те, що ним не було допущено податкового правопорушення, у зв’язку з чим у контролюючого органу не існувало правових підстав для застосування штрафних санкцій.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 07.11.2017 року головним державним ревізор-інспектором відділу адміністрування податку на додану вартість території обслуговування ДПІ у Шевченківському районі м.Дніпра управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ “Еліос Стратегія” () з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за вересень 2016 року, лютий 2017 року, квітень 2017 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 20710/04-36-12-03/37807163 від 07.11.2017 року, яким встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ “Еліос Стратегія”, а саме:

- податкової накладної № 2 від 02.09.2016 року на суму ПДВ 1 512 972,12 грн. з граничним строком реєстрації – 17.09.2016 року (фактично зареєстрована 21.09.2016 року) на 4 календарних дні - сума штрафу склала 151 297,27 грн.;

- податкової накладної № 20 від 28.02.2017 року на суму ПДВ 1531,17 грн. з граничним строком реєстрації – 15.03.2017 року (фактично зареєстрована 20.03.2017 року) на 5 календарних дні - сума штрафу склала 153,12 грн.;

- податкової накладної № 28 від 11.04.2017 року на суму ПДВ 107 649,00 грн. з граничним строком реєстрації – 30.04.2017 року (фактично зареєстрована 22.05.2017 року) на 22 календарних дні - сума штрафу склала 21 529,80 гривень (а.с.13-15).

На підставі вищевказаного акту перевірки, контролюючим органом 21.12.2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, за яким за затримку реєстрації вищевказаних податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН до позивача було застосовано штраф у загальному розмірі 172 980,13 грн., зокрема, за затримку реєстрації податкової накладної № 2 від 02.09.2016 року на суму ПДВ 1 512 972,12 грн., було застосовано штраф у розмірі 151 297,21 грн., що оскаржує у цьому позові позивач (а.с.10).

Позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафу у розмірі 151 297,21 грн. за порушення граничних термінів реєстрації у ЄРПН податкової накладної №2 від 02.09.2016 року на суму ПДВ 1 512 972,12 грн.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, проаналізувавши положення Порядку про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015р., вказав на те, що чинним законодавством не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номеру.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем було здійснено коригування податкової накладної № 2 від 02.09.2016 року на суму ПДВ 1512972,12 грн. шляхом подання на реєстрацію у ЄРПН розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №9 від 13.09.2016 року, тобто позивачем було змінено дату складання податкової накладної № 2 від 02.09.20016 року.

З цих підстав, суд першої інстанції вказав на те, що виправлення дати складання податкової накладної № 2 від 02.09.2016 року було здійснено позивачем поза межами вимог ст. 21 Порядку № 1307, оскільки вказана норма не допускає можливості виправлення даних щодо дати складання податкової накладної.

Не заперечуючи висновки суду першої інстанції про те, що згідно із Порядком №1307 не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номеру, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем, шляхом подання розрахунку коригування, було змінено дату складання податкової накладної.

Так, розрахунком коригування від 13.09.2016р. (а.с.39), у зв’язку з відсутністю податкових зобов’язань, підприємство коригувало показники податкової накладної від 02.09.2016р., а не змінювало дату формування податкової накладної. Вказаний розрахунок коригування прийнятий контролюючим органом 29.09.2016р. (а.с.41).

Крім цього, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що помилкове заповнення дати податкової накладної не є підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення термінів реєстрації податкової накладної.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов’язань платник податку зобов’язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов’язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, приписами зазначених норм права встановлено обов’язок особи скласти в установлені терміни (на дату виникнення податкових зобов’язань) податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов’язань.

Згідно із п.120-1.1 ст.120-1 ПК України (в редакції, на час проведення перевірки) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов’язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

Отже, вказаною нормою права визначено підстави відповідальності платника податку за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. При цьому, єдиною підставою такої відповідальності є порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної.

У свою чергу, як зазначено вище, обов’язок платника податку щодо складення податкової накладної виникає на дату виникнення податкових зобов’язань (п.201.1 ст.201 ПК України). Тобто, за умови відсутності податкових зобов’язань у платника податків не виникає обов’язку скласти податкову накладну, а відповідно не виникає і обов’язку зареєструвати таку податкову накладну в ЄРПН.

Таким чином, реєстрація податкової накладної, в якій помилково зазначено її дату складання, за умови того, що у платника податків не виникло податкових зобов’язань на дату, яку помилково зазначено у такій податковій накладній, не може свідчити про недотримання платником податку обов’язку щодо дотримання строків її реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, визначальною ознакою податкового правопорушення є протиправність дій чи бездіяльності, у тому числи, платника податку.

Оскільки, у спірному випадку допущена платником податку помилка у даті складення податкової накладної не може свідчити про протиправність його дій чи бездіяльності, то відсутні підстави і для висновку про те, що у спірних правовідносинах позивачем допущено податкове правопорушення, відповідальність за яке передбачена п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що помилкове заповнення дати податкової накладної не є підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення термінів реєстрації податкової накладної, є необґрунтованим.

З огляду на викладене, враховуючи те, що на момент проведення камеральної перевірки (07.11.2017р.) контролюючому органу, яким прийнятий розрахунок коригування кількісних та вартісних показників у зв’язку з помилковим поданням податкової накладної (29.09.2016р.), було відомо про вказані обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неправомірність притягнення позивача до відповідальності на підставі п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

З огляду на задоволення позову, на користь позивача, у відповідності до вимог ст..139 КАС України, підлягають стягнення судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову (2269,46грн.) та за подання апеляційної скарги (3404,19грн.), а всього 5673,65грн.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Еліос Стратегія» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року у справі №804/3389/18 – скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Податкове повідомлення-рішення № від 21.12.2017, яке прийнято Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 151 297,21грн. – визнати неправомірним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Еліос Стратегія» судовий збір у розмірі 5673,65грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст.329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено 27.09.2018р.

Повний текст постанови складено 28.09.2018р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк