Справа № 522/23974/17
Суддя: Загороднюк В. І.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/84/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 19.12.2017 року звернулася до суду із позовом, по якому просить суд: визнати протиправними та скасувати постанови головного інспектора будівельного нагляду інспекційного нагляду відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 за номером №555 від 05.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.13 ст. 96 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень; за номером № 556 від 05.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000 гривень; за номером № 557 від 05.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.12 ст. 96 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень; закрити справи про адміністративне правопорушення. Стягнути з відповідача понесені витрати за сплату судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує, що 13.12.2017 року засобами поштового звязку отримала Постанову № 555, 556, 557 від 05.12.2017 року, згідно яких її притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу із посиланням на ч.5 ст.96, ч.12 ст.96 , ч.13 ст.96 , ч.1 ст.96 КУпАП.

Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що вона вважає постанови такими, що винесені протиправно, із порушенням діючого законодавства України, а тому підлягають скасуванню в судовому порядку, а справи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.96 , ч.12 ст.96, ч.13 ст.96 , ч.1 ст.96 КУпАП закриттю у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивачка та її представник у судове засідання не зявилися, від представника позивачки до суду надійшла заява про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 03.05.2017 року, що укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_1, з другої сторони, остання прийняла у дар 509/1000 часток квартири під № 23 у будинку під № 45 по вул. Грецькій в місті Одесі.

(а.с. 10)

Вказана квартира належала попереднім власникам, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, 19.06.2003 року за номером 8-13387.

19.06.2003 року був виданий технічний паспорт із викладенням реального відображення розташованих приміщень.

05.12.2017 року, відповідачем, відносно ОСОБА_1, розглядалися справи про адміністративні правопорушення, за результатами яких відповідачем було прийнято:

Постанову за номером №555 від 05.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.13 ст. 96 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень;

Постанову за номером № 556 від 05.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000 гривень;

Постанову за номером №557 від 05.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.12 ст. 96 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

(а.с. 16 - 27)

13.12.2017 року засобами поштового звязку позивача отримала Постанову № 555, 556, 557 від 05.12.2017 року.

(а.с. 28 - 29)

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 3 ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КУпАП, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Частиною 1 ст. 246 КУпАП передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96- 1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188- 42).

Приписи ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначають державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Статтями 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 244-6 КУпАП до компетенції відповідача віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Оскаржувані постанови були винесені з посиланням на порушення ОСОБА_1 ч.5 ст.96, ч.12 ст.96 , ч.13 ст.96, ч.1 ст,96 КУпАП.

Частиною 1 ст. 96 КУпАП передбачено накладання штрафу від п'ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд.

Частиною 5 ст. 96 КУпАП передбачено накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до: об'єктів з незначними наслідками (СС1).

Ч. 12 ст. 96 КУпАП передбачено накладання штрафу від п'ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на правопорушників за незабезпечення замовником здійснення авторського нагляду, якщо такий нагляд є обов'язковим згідно з вимогами законодавства.

Ч. 13 ст. 98 КУпАП передбачено накладення штрафу від п'ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду, якщо такий нагляд є обов'язковим згідно з вимогами законодавства.

Відповідач, перед прийняттям оскаржених постанов, відповідно до установленого нормами законодавства порядку, мав упевнитися в тому, що у справі про адміністративне правопорушення, яка ним розглядалася мали місце подія і склад адміністративних правопорушень.

Розрахована сума штрафу згідно Постанови № 556 від 05.12.2017 року, не відповідає викладеній у частині 5 ст. 96 КупАП. Таким чином адміністративне стягнення у вигляді штрафу повинно було дорівнювати від 8500,00 до 10200,00 гривень.

А передбачена сума адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51000,00 гривень відповідає ч.7 ст. 96 КУпАП.

Аналізуючи викладену інформацію можливо дійти висновку, про невідповідність мотивувальної частини Постанови №556 її резолютивній частині, та невірному застосуванню суми штрафу за накладення адміністративного стягнення.

При винесенні постанови №555 та 557 від 05.12.2017 року інспектором не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан позивача.

Частиною 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Аналогічні положення фактично містить п. 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за тим виключенням, що факт правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлюється органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатом проведених перевірок, що підтверджується крім протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підтверджується також актом перевірки і приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Як вбачається з тексту постанов по справі про адміністративне правопорушення єдиними доказами вчинення позивачем адміністративних правопорушень були лише самі Постанови, будь-яких інших доказів, які нібито свідчать про вчинення позивачем адміністративних правопорушень під час проведення позапланової перевірки, крім самих цих документів зібрано не було, адже вони не були додані до цих протоколів під час їх передачі для розгляду справи про адміністративне правопорушення і під час самого розгляду будь-які інші докази відповідачем не досліджувалися та до уваги ним не приймалися, адже вони не зазначені в оскаржених по цій справі постановах.

Наведені вище постанови винесені в порушення ст. 36 КУпАП якою передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідач, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прийняв оскаржені по цій справі постанови, якими визнав позивачку винною у скоєні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 96, ч. 12 ст. 96, ч. 13 ст. 96 КУпАП без жодних належних доказів в підтвердження таких правопорушень.

Наведене спростовує твердження відповідача про наявність у діях позивачки складу адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 96, ч. 12 ст. 96, ч. 13 ст. 96 КУпАП, оскільки докази на підтвердження вказаних обставин відповідачем не збирались, складені акт перевірки, припис та протоколи прийняті з порушенням п.п.9, 11, 12, 13, 16, 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а оскаржувані постанови, в свою чергу прийняті з порушенням ст. 36 КУпАП.

Отже, як наслідок, викладене свідчить про відсутність складу та події адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 96, ч. 12 ст. 96, ч. 13 ст. 96 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 16, 63 Конституції України, ст.ст. 2,-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування постанов задовольнити.

Скасувати постанову за номером № 555 від 05.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.13 ст. 96 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Скасувати постанову за номером № 556 від 05.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000 гривень.

Скасувати постанову за номером № 557 від 05.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.12 ст. 96 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області () за рахунок його бюджетних асигнувать на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири грн. 80 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Приморський районний суд міста ОСОБА_4, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.09.2018 року.

Суддя В.І.Загороднюк

24 вересня 2018 року