Справа № 826/9658/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 вересня 2018 року № 826/9658/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження матеріали адміністративної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанови від 06.07.2017 року, зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» (надалі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (надалі також - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанови від 06.07.2017 року, зобов’язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог Закону України “Про виконавче провадження” щодо стягнення виконавчого збору, оскільки оскаржувані постанови прийнято до початку дії Закону України №1404-VIII.

Відповідач у поданому відзиві проти позовних вимог заперечив, зазначаючи, що державний виконавець діяв у відповідності до норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін судом ухвалено про перехід до розгляду справи в спрощеному (письмовому) провадженні.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, судом встановлено.

ПАТ «Концерн Стирол» зареєстроване як юридична особа 10.10.1995 року та 15.09.2004 року за на номером 0000114 включено до ЄДРПОУ за номером 05761614, місцезнаходження: 84610, Донецька область, м. Горлівка, вул. Горлівської дивізії, 10.

09.07.2015 року Господарським суду Запорізької області винесено рішення у справі №905/2214/14-908/5734/14 за позовом ДК «Газ України» НАК Нафтогаз України до ПАТ «Концерн Стирол» про стягнення 5357528,67грн. 3% річних, 43706824, 55грн. витрат від інфляції, 73080,00грн. судового збору.

Господарським судом Запорізької області 04.11.2015 року видано наказ на виконання рішення суду від 09.07.2015 року у справі №905/2214/14-908/5734/14, яке набрало законної сили 12.10.2015 року. В подальшому наказ пред’явлено до примусового виконання.

18.11.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі ст.17, 19, 21, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №494226701 та зобов’язано боржника в строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

15.11.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Наказ Господарського суду Запорізької області від 04.11.2015 року у справі №905/2214/14-908/5734/14 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-ІІІ.

Відповідачем також винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №49422671, якою постановлено стягнути з ПАТ «Концерн Стирол» виконавчий збір у розмірі 4913743,32грн.

06.07.2017 року в межах виконавчого провадження №53014963 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

Також, відповідачем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №54235148.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Порядок виконання рішень суддів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначений Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

Верховною Радою України, 02.06.2016 року прийнято Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII у новій редакції.

Згідно п1 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII цей Закон набирає чинності одночасно з набранням чинності Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і інших органів», крім статей 8, 9 та положень, що стосуються діяльності приватних виконавців, які вводяться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Закон №1404-VIII набрав чинності 05.10.2016 року.

Пунктом 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-ХІІІ, визначено, що виконавці дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавці дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах ВП №49422671 постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 4913743,32грн. не була виконана.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Тобто, підставою для прийняття постанови відповідача від 06.07.2017 року ВП №53014963 є раніше прийнята постанова по виконавчому провадженню №49422671 про стягнення з ПАТ «Концерн Стирол» виконавчого збору в розмірі 4913743,32грн.

Частиною 1 ст.27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 даної статті, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Отже, стягнення виконавчого збору залежить від розміру фактично стягнутого, повернутого або переданого майна при примусовому виконанню виконавчого документа.

Судом встановлено, що відповідачем не було стягнуто з позивача грошових коштів, оскільки у боржника відсутнє майно, дане не заперечувалось сторонами під час розгляду справи.

Крім того, відповідно до п.6 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII рішення, які виконувались органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватись цими органами до настання підставі для завершення виконавчого провадження.

Пунктом 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Суд зазначає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнуто. Як зазначалось вище, виконавчий документ повернуто з підстав відсутності майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, тобто фактично сума заборгованості з боржника стягнуто не було.

Отже, станом на час винесення постанови від 06.07.2017 року про прийняття виконавчого провадження ВП №53014963 виконавчий збір за про стягнення прийнято 15.11.2016 року в межах ВП №49422671, тобто до початку дії Закону №1404-VIII то виконавчий збір не підлягав стягненню з боржника.

У зв’язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанови від 06.07.2017 року, зобов’язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №53014963 від 06.07.2017 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про приєднання виконавчого провадження ВП №53014963 від 06.07.2017 року.

Присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» () судові витрати в сумі 3200,00грн. за рахунок державних асигнувань Міністерства юстиції України ().

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій