Справа № 523/9941/15
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/9941/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Харченко Ю.В.

При секретарі Савулій В.О.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання протиправними дій, та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 19.06.2018року адміністративну справу №523/9941/15-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання протиправними дій, та зобовязання вчинити певні дії, передано до Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю, відповідно до ст.29 КАС України.

24.07.2018р. вказана справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду. У позовній заяві ОСОБА_1, з урахуванням уточнень від 31.05.2018р., просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо зменшення у період з 01.02.2015р. по 01.07.2016р. включно пенсії, внаслідок відрахування з неї податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 12720,87грн., військового збору в сумі 1272,06грн.; зобовязати Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області виплатити ОСОБА_1 грошові суми безпідставно утриманої пенсії у період з 01.02.2015р. по 01.07.2016р. у загальній сумі 13992,93грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є громадянином України, якому пенсія за вислугу років призначена з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також, позивач наголошує, що законодавство України, яким регламентується пенсійне забезпечення, містить вимогу про те, що пенсії не підлягають оподаткуванню, а відрахування з суми нарахованої пенсії здійснюється виключно на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень, тобто діюче пенсійне законодавство України не містить положень, які передбачають відрахування з пенсії податку на доходи фізичних осіб та військового податку у порядку визначеному Податковим кодексом України. Крім того, позивач зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018р. у справі №1-р/2018 визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№24606/18 від 22.08.2018р.), наголошуючи, зокрема, що Законом України від 27.03.2014р. №1166 Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні до Податкового кодексу України внесено зміни, які набрали чинності з 01.07.2014р., згідно з якими ст.164 Податкового кодексу України доповнено пунктом 164.2.19, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, у частині такого перевищення. В свою чергу, Законом України від 28.12.2014р. №71 Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи до зазначеного підпункту Кодексу внесено нові зміни, що набрали чинності з 01.01.2015р., згідно з якими оподаткуванню податком підлягають суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення. Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2015рік мінімальна заробітна плата з 01.01.2015р. установлена у розмірі 1218грн. Таким чином, з суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654грн. на місяць, з 01.01.2015р. підлягає утриманню податок з доходів фізичних осіб за ставкою 15 відсотків від бази оподаткування, а якщо база перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, застосовується ставка 20 відсотків. Враховуючи викладене, оскільки сума пенсії позивача за лютий 2015 року становить 7098,23грн., головним управлінням утримано ПДФО в розмірі 15% від 3444,23грн., що становить 516,63грн., та військовий збір в розмірі 1,5%, що становить 51,66грн. Сума пенсії, яка виплачена за лютий становить 6529,94грн. В подальшому, Законом України від 02.06.2016р. №1411-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 викладено в такій редакції: «суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати». Відповідні зміни набрали чинності 01.07.2016р., а відтак, дії головного управління щодо утримання з пенсії позивача ПДФО з 01.02.2015р. по 01.07.2016р. включно є правомірними. Також, віповідач наголошує, що положення абзацу 1 підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнано неконституційними, та вони втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення у справі №1-р/2018, а саме 27.02.2018р.

Ухвалою Одеського окружного адміністратвиного суду від 25.07.2018р. прийнято до свого провадження справу №523/9941/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання протиправними дій, та зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява (від 12.09.2018р. вхід.№26713/18) про проведення судового засідання за його відсутності, а представник відповідача до суду не зявився, не зважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером, якому пенсію призначено з 2004р. як військовослужбовцю з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Судом зясовано, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 щодо оподаткування пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області на адресу заявника надіслано Лист від 19.03.2015р. №261/С-11, у якому зазначено, що Законом України від 27.03.2014р. №1166 Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні до Податкового кодексу України внесено зміни, які набрали чинності з 01.07.2014р., згідно з якими ст.164 Податкового кодексу України доповнено пунктом 164.2.19, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, у частині такого перевищення. Законом України від 28.12.2014р. №71 Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи до зазначеного підпункту Кодексу внесено нові зміни, що набрали чинності з 01.01.2015р., згідно з якими оподаткуванню податком підлягають суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення. Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2015рік мінімальна заробітна плата з 01.01.2015р. установлена у розмірі 1218грн. Таким чином, з суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654грн. на місяць, з 01.01.2015р. підлягає утриманню податок з доходів фізичних осіб за ставкою 15 відсотків від бази оподаткування, а якщо база перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, застосовується ставка 20 відсотків. Розрахунок та утримання сум податку, що підлягають сплаті до бюджету органами Пенсійного фонду України проводиться з лютого поточного року. Враховуючи викладене, оскільки сума пенсії позивача за лютий 2015 року становить 7098,23грн., головним управлінням утримано ПДФО в розмірі 15% від 3444,23грн., що становить 516,63грн., та військовий збір в розмірі 1,5%, що становить 51,66грн. Сума пенсії, яка виплачена за лютий становить 6529,94грн.

Не погодившись зі зменшенням Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області у період з 01.02.2015р. по 01.07.2016р. включно пенсії ОСОБА_1, внаслідок відрахування з неї податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 12720,87грн., та військового збору в сумі 1272,06грн., позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо зменшення у період з 01.02.2015р. по 01.07.2016р. включно пенсії, внаслідок відрахування з неї податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 12720,87грн., військового збору в сумі 1272,06грн.; зобовязання Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області виплатити ОСОБА_1 грошові суми безпідставно утриманої пенсії у період з 01.02.2015р. по 01.07.2016р. у загальній сумі 13992,93грн., є необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, підставою для звернення ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою послугувало відрахування Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області з пенсії позивача у період з 01.02.2015р. по 01.07.2016р. податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 12720,87грн., та військового збору в сумі 1272,06грн.

Відповідно до абзацу 1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010року №2755-VІ тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, а саме фізичні особи - резиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні. Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст.163 Податкового кодексу України.

Згідно з п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого відповідно до п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України включаються, зокрема, сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року - у частині такого перевищення. Ставка збору становить 1,5% об'єкта оподаткування, визначеного п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розділу XX Податкового кодексу України.

Законом України від 27.03.2014року №1166 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» до Податкового кодексу України внесено зміни, які набрали чинності з 01.07.2014року. Згідно з цими змінами ст.164 Податкового кодексу України доповнено новим пунктом 164.2.19, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, у частині такого перевищення.

Законом України від 28.12.2014року №71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» до зазначеного підпункту Податкового кодексу України внесено нові зміни, що набрали чинності з 01.01.2015року, згідно з якими оподаткуванню податком підлягали суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищував три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2015року була установлена у розмірі 1218грн., відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2016року була установлена у розмірі 1378грн.

Таким чином, якщо сума пенсії (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) перевищувала у 2015році 3654грн., а у 2016році - 4134грн., то частина такого перевищення оподатковувалася військовим збором за ставкою 1,5% та податком з доходів фізичних осіб за ставкою 15%.

Судом встановлено, що розрахунок, та утримання сум податку, що підлягали сплаті до бюджету органами Пенсійного фонду України, проведено з лютого 2015року (з наступного місяця після прийняття Закону України від 28.12.2014року №71 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»).

Законом України від 02.06.2016року №1411-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій», який набрав чинності з 01.07.2016року, підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції, а саме: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, з урахуванням наведеного, судом зясовано, що з суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищувала 13780грн. на місяць, з 01.07.2016року підлягав утриманню податок з доходів фізичних осіб за ставкою 15% від бази оподаткування.

Згідно зі ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Так, як встановлено судом, Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018року №1-р/2018 у справі за конституційними поданнями 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати, набрало законної сили, зокрема, 27.02.2018року, та не має зворотної дії у часі.

Згідно зі ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, котрі визнано неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вищеозначеного Рішення від 27.02.2018року по справі №1-р/2018.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що до 27.02.2018року органи Пенсійного фонду повинні були здійснювати свою діяльність у спірних правовідносинах відповідно до положень чинного на час вчинення відповідних дій законодавства.

Прийняття Конституційним Судом України Рішення від 27 лютого 2018року у справі №1-6/2018р щодо визнання такими, що не відповідають Конституції України положень абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України не є підставою для скасування судових рішень та визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду щодо оподаткування пенсії, оскільки положення статті 164 Податкового кодексу України втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, тобто з 27.02.2018р.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 20 березня 2018року по справі №466/7720/16-а, від 03 травня 2018року по справі №161/9790/17, від 22 травня 2018року по справі №755/3939/15-а.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області діяло на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачено положеннями чинного на момент вчинення відповідних дій законодавства України, а тому суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, викладені у позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання протиправними дій, та зобовязання вчинити певні дії законодавчо не обґрунтовані, та документально не підтверджені, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (65069, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області (65107, м.Одеса, вул.Канатна,83, ) про визнання протиправними дій щодо зменшення у період з 01.02.2015р. по 01.07.2016р. включно пенсії, внаслідок відрахування з неї податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 12720,87грн., військового збору в сумі 1272,06грн.; зобовязання виплатити грошові суми безпідставно утриманої пенсії у період з 01.02.2015р. по 01.07.2016р. у загальній сумі 13992,93грн., відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.