Справа № 9901/636/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2018 року

Київ

справа №9901/636/18

адміністративне провадження №П/9901/636/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Бевзенка В.М., Білоуса О.В., Данилевич Н.А., Смоковича М.І.,

секретаря судового засідання Вітковської К.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Карлаша Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС України, Комісія), в якому просить:

- визнати протиправними дії Комісії щодо внесення анкетних даних позивача до пункту 233 «Списку суддів місцевих та апеляційних судів, стосовно яких заплановано проведення кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді» на офіційному сайті ВККС України у розділі «Новини» у підрозділі «Комісією заплановано призначення оцінювання для чергової групи суддів 8 травня 2018 року»;

- зобов'язати видалити анкетні дані позивача зі «Списку суддів місцевих та апеляційних судів, стосовно яких заплановано проведення кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді»;

- визнати протиправними дії щодо внесення анкетних даних позивача до пункту 231 «Графіку проведення іспитів та час реєстрації їх учасників під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді» на офіційному сайті ВККС України в розділі «Новини» у підрозділі «Призначено кваліфікаційне оцінювання 2188 суддів на відповідність займаній посаді та визначено дати проведення іспиту»;

- зобов'язати видалити анкетні дані позивача з «Графіку проведення іспитів та час реєстрації їх учасників під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді».

В обґрунтування позову посилається на те, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) передбачено вичерпний перелік випадків, у яких призначається кваліфікаційне оцінювання на відповідність судді займаній посаді, а саме: заява судді або рішення ВККС України, і за відсутності таких підстав внесення відповідачем даних про позивача до списку учасників кваліфікаційного оцінювання є неправомірним. Наголошує, що на розгляді у ВККС України чи у Вищій раді правосуддя немає жодної нерозглянутої заяви стосовно можливої некомпетентності, недоброчесності позивача, чи недотримання ним професійної етики, так само як і немає будь-яких доказів існування політичного впливу на процес призначення його на посаду судді у минулому. Зауважує, що внесення на офіційному сайті ВККС України анкетних даних позивача до списку суддів, стосовно яких заплановане проведення кваліфікаційного оцінювання, порушує право на повагу до його гідності, приватного і сімейного життя, завдає шкоди його репутації як судді. Також стверджує про порушення відповідачем принципу незмінюваності суддів, оскільки за практикою Європейського Суду з прав людини питання призначення суддів на посаду та терміну повноважень суддів, призначених раніше у встановленому законом порядку, не може переглядатися органами державної влади, за виключенням випадків притягнення судді до відповідальності. Зазначає, що оскаржувані дії відповідача призвели до порушення єдиних засад діяльності судів, зокрема, принципу незмінності суддів, запровадили відмінні підходи до статусу суддів, дискримінаційний підхід до грошової оцінки їх діяльності в залежності від кваліфікаційного оцінювання, що поставило суддів у нерівні умови під час здійснення ними повноважень.

10 серпня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову, просить у його задоволенні відмовити через його необґрунтованість та безпідставність. Посилається на те, що кваліфікаційне оцінювання судді ОСОБА_1. на відповідність займаній посаді призначено на підставі рішення Комісії від 7 червня 2018 року № 133/зп-18. Зазначає, що розміщена Комісією на її офіційному веб-сайті в новинах від 8 травня та 7 червня 2018 року інформація, у тому числі про позивача, є публічною інформацією, яку відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» Комісія, як розпорядник інформації, пов'язаної з виконанням нею своїх повноважень, має право оприлюднювати. Стверджує, що у спірних правовідносинах Комісія діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17 серпня 2018 року до Верховного Суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив, у якій позивач не погоджується з доводами відповідача щодо законності його дій у спірних правовідносинах та додатково зазначає, що Комісією не надано доказів існування рішення, на підставі якого 8 травня 2018 року було розміщено дані позивача до Списку суддів, стосовно яких заплановано проведення кваліфікаційного оцінювання, як і не наведено нормативно-правового акту, відповідно до якого здійснюється відбір суддів до зазначених списків. Надане відповідачем рішення ВККС України від 7 червня 2018 року № 133/зп-18 про призначення кваліфікаційного оцінювання суддів та визначення графіку проведення іспиту стосовно 2188 суддів також вважає протиправним, оскільки воно є похідним від оскаржуваних позивачем неправомірних дій Комісії, вчинених 8 травня 2018 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та у додаткових обґрунтуваннях до позову просив його вимоги задовольнити. Наголосив на тому, що саме по собі кваліфікаційне оцінювання є незаконним, оскільки судді, обрані безстроково, не можуть бути звільнені за наслідками непроходження оцінювання.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позов, та просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах докази, Суд встановив наступне.

Указом Президента України від 7 червня 2007 року № 510/2007 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Херсонського окружного адміністративного суду строком на п'ять років.

Постановою Верховної Ради України від 21 жовтня 2010 року № 2635-VI ОСОБА_1 обрано суддею Херсонського окружного адміністративного суду безстроково.

8 травня 2018 року на офіційному веб-сайті ВККС України у розділі «Новини» у підрозділі «Комісією заплановано призначення оцінювання для чергової групи суддів» опубліковано Список суддів місцевих та апеляційних судів, стосовно яких заплановано проведення кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, серед яких зазначено і суддю Херсонського окружного адміністративного суду ОСОБА_1.

Рішенням від 7 червня 2018 року № 133/зп-18 ВККС України відповідно до пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, призначила кваліфікаційне оцінювання 2188 суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, серед яких і суддя Херсонського окружного адміністративного суду Варняк С.О., встановила черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання та графіки проведення іспиту.

Цього ж дня на офіційному веб-сайті ВККС України в розділі «Новини» у підрозділі «Призначено кваліфікаційне оцінювання 2188 суддів на відповідність займаній посаді та визначено дати проведення іспиту» опубліковано графік проведення іспитів та час реєстрації їх учасників під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посад.

До пункту 231 графіку проведення іспитів та час реєстрації їх учасників під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді внесено дані про ОСОБА_1

Крім того, згідно з листом від 22 червня 2018 року № 21-3254/18 ВККС України повідомила позивачу на його запит про те, що розміщений на веб-сайті 8 травня 2018 року список суддів, стосовно яких заплановано проведення кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, окремим рішенням Комісії не затверджувався.

Саме незгода з діями відповідача щодо внесення анкетних даних позивача до списку суддів, стосовно яких заплановано проведення кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, та графіку проведення іспиту, і спричинила звернення останнього до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2 Червня 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» та Закон України № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких в Україні запроваджено судову реформу, яка передбачає, у тому числі, підвищення вимог та професійних стандартів для суддівського корпусу.

Згідно з підпунктом 4 пункту 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України (з унесеними змінами) з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (30 вересня 2016 року) відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади.

Пунктом 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обумовлено, що відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (Закон № 1401-VIII), оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

Частинами першою, третьою статті 92 Закону 1402-VIII визначено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.

За змістом пункту 7 частини першої статті 93 Закону 1402-VIII до повноважень ВККС України віднесено проведення кваліфікаційного оцінювання.

Відповідно до статті 83 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Підставами для призначення кваліфікаційного оцінювання є: 1) заява судді (кандидата на посаду судді) про проведення кваліфікаційного оцінювання, у тому числі для участі у конкурсі; 2) рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 3 листопада 2016 року № 143/зп-16 (у редакції рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 13 лютого 2018 року № 20/зп-18; далі - Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання), кваліфікаційне оцінювання - це встановлена законом та цим Положенням процедура визначення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді або оцінювання відповідності судді займаній посаді за визначеними законом критеріями.

Згідно з пунктом 8 Розділу ІІІ Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання інформація про проведення кваліфікаційного оцінювання розміщується на офіційному веб-сайті Комісії.

Судом встановлено, що підставою для призначення кваліфікаційного оцінювання стосовно ОСОБА_1 було рішення ВККС України від 7 червня 2018 року № 133/зп-18, як це вимагається приписами статті 83 Закону № 1402-VIII. Як вбачається з описової частини зазначеного рішення, воно прийняте Комісією на виконання вимог пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII.

З урахуванням викладеного, Суд вважає, що оскаржувані позивачем дії Комісії щодо розміщення 7 червня 2018 року на офіційному веб-сайті інформації (новини) стосовно призначення кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді (у тому числі й позивача) та визначення графіку проведення іспиту, вчинені у межах та на підставі визначених законом повноважень. Метою таких дій було доведення Комісією інформації до певного кола суб'єктів, яких вона безпосередньо стосується, про заплановані щодо них заходи з оцінювання. Відомостей, які можна було б розцінити як дискредитацію позивача як судді чи приниження його репутації, таке повідомлення не містить.

Що стосується дій ВККС України в частині опублікування 8 травня 2018 року на офіційному веб-сайті новини, відповідно до якої «Комісія визначила список суддів, стосовно яких буде проведено кваліфікаційне оцінювання», Суд також не вбачає у них ознак протиправності, виходячи з наступного.

Розділом V Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання визначено особливості проведення оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді.

Згідно з пунктами 2-4 Розділу V вказаного Порядку кваліфікаційне оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді проводиться у складі колегії Комісії. Кваліфікаційне оцінювання на відповідність судді займаній посаді проводиться відповідно до спеціалізації суду, відповідність у якому підтверджується. Для участі у кваліфікаційному оцінюванні з метою підтвердження відповідності займаній посаді суддя повинен зареєструвати на офіційному веб-сайті Комісії свої наміри на проходження такого оцінювання або подати до Комісії заяву у довільній формі.

У новині, опублікованій ВККС України на своєму офіційному веб-сайті 8 травня 2018 року, остання, виконуючи приписи Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання, інформувала громадськість про вжиття нею заходів щодо підготовки до проведення оцінювання чергової групи суддів на відповідність займаній посаді за списком, а також наголосила на необхідності повідомлення суддями про спеціалізацію, за якою вони мають намір проходити оцінювання.

При цьому Закон України «Про судоустрій і статус суддів», Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання чи Регламент ВККС України не вимагають від ВККС України прийняття окремого рішення щодо планування заходів з проведення оцінювання.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що при внесенні анкетних даних позивача до списку суддів, стосовно яких заплановано кваліфікаційне оцінювання, а також до графіку проведення іспитів, Комісія діяла в межах та у спосіб наданих їй законом повноважень. Позивачем не наведено жодної норми закону, яку, на його переконання, порушила Комісія у спірних правовідносинах.

Правової оцінки рішенню ВККС України від 7 червня 2018 року № 133/зп-18 Суд не надає, оскільки воно не є предметом оскарження у справі, що розглядається.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач стверджував, що саме по собі кваліфікаційне оцінювання є незаконним.

Водночас, слід зауважити, що зміни до Конституції України в частині правосуддя, які у подальшому були прийняті та відображені в Основному Законі України, отримали позитивний висновок з боку Європейської комісії «За демократію через право» (Венеціанська комісія), яка наголосила на доцільності проведення оцінки усіх суддів України щодо їх професіоналізму, етичності і доброчесності.

Приписи пунктів 20, 22 та 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими запроваджено процедуру оцінювання суддів, є чинними, неконституційними у встановленому порядку не визнавалися.

Як передбачено параграфом 42 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, з метою сприяння ефективному здійсненню правосуддя та постійному підвищенню його якості відповідно до параграфа 58 держави-члени мають впроваджувати системи оцінювання суддів органами судової влади.

Відповідно до параграфа 58 вказаних Рекомендацій системи для оцінювання роботи суддів мають ґрунтуватися на об'єктивних критеріях, які повинен оприлюднити компетентний судовий орган. Процедурою має бути передбачений дозвіл суддям висловлювати погляди щодо власної діяльності та її оцінювання, а також оскаржувати оцінювання в незалежному органі влади або суді.

У висновках Консультативної ради європейських суддів (КРЄС) № 17 (2014) «Щодо оцінювання діяльності суддів, якості правосуддя і поваги до незалежності судової влади» та № 18 (2015) «Щодо позиції судової влади та її відносини з іншими гілками влади в умовах сучасної демократії» КРЄС наголошено на тому, що незалежність суддів не означає, що судді не несуть відповідальності за свою діяльність. Необхідно підтримувати та підвищувати якість й ефективність судових систем в інтересах усіх громадян. Метою індивідуального оцінювання суддів має бути вдосконалення судової системи та забезпечення її якомога вищої якості. Оцінювання суддів проводиться для визначення можливостей окремих суддів, якості й кількості завдань, які вони виконали, а також про сильні й слабкі місця судової системи. Оцінювання може допомогти підтримати або навіть підвищити якість судової системи. В свою чергу, воно повинно допомогти у підтримці довіри громадськості до судочинства.

Тобто, система оцінювання суддів, як одна із складових елементів судової реформи, впроваджувалась для сприяння ефективного здійснення правосуддя та підвищення якості судової системи держави. Метою кваліфікаційного оцінювання є визначення здатності судді й надалі здійснювати правосуддя за критеріями компетентності, професійної етики та добропорядності.

Посилання позивача на відсутність у провадженні ВККС України чи Вищої ради правосуддя нерозглянутих заяв або скарг щодо його діяльності, а також на відсутність політичного впливу при призначенні його на посаду строком на п'ять років та обранні у подальшому суддею безстроково, не має правового значення для вирішення цього спору. Перевірка суддів за критеріями компетентності, професійної етики та добропорядності та, відповідно, прийняття рішення щодо їх відповідності/невідповідності займані посаді, проводиться в ході кваліфікаційного оцінювання, а не до його призначення.

Слід також зазначити, що кваліфікаційне оцінювання запроваджено щодо усіх суддів, яких призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», тобто, процес оцінювання не має вибіркового характеру та не має на меті зашкодити репутації окремих суддів, у тому числі й позивача.

Твердження ОСОБА_1 про порушення Комісією принципу незмінності суддів, а також про те, що результати оцінювання потенційно можуть бути підставою для звільнення його з посади, є припущеннями та стосуються правовідносин, які ще не настали, тому суд таким доводам правової оцінки на надає.

Позивач, серед іншого, вважає, що внесення його анкетних даних до списку суддів, стосовно яких заплановано проведення кваліфікаційне оцінювання, порушує право на повагу до гідності, приватного і сімейного життя, та завдає шкоди його репутації як судді, однак при цьому не наводить жодного доказу на підтвердження того, що порушення вказаних прав дійсно відбулося та призвело до будь-яких негативних наслідків, та не доводить взаємозв'язку.

Решта доводів, якими позивач обґрунтовує свій позов (як-от: порушення Комісією єдиних засад діяльності судів, дискримінаційний підхід до грошової оцінки їх діяльності в залежності від кваліфікаційного оцінювання, що поставило суддів у нерівні умови під час здійснення ними повноважень), не стосуються вимог позову в даній справі та виходять за межі предмета доказування у спірних правовідносинах, тому Суд їм оцінки теж не надає.

Оцінюючи встановлені під час вирішення спору обставини, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

вирішив:

ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя І.Л. Желтобрюх

Судді В.М. Бевзенко

О.В. Білоус

Н.А. Данилевич

М.І. Смокович

Повний текст рішення виготовлено 28 вересня 2018 року