Справа № 826/7336/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 вересня 2018 року № 826/7336/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Амельохіна В.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа - Товарна біржа «Іннекс» про визнання протиправними дій, скасування протоколів від 28.12.2015,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (далі - позивач) звернулась до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі -), з урахуванням зміни позовних вимог, про:

- визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо відчуження майна, що належить ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Південно-західна залізниця» шляхом проведення аукціону Товарною біржею «Іннекс» 28.12.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено порядок продажу майна підприємства, що знаходиться у податковій заставі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, зазначив, що ПАТ «Укрзалізниця» утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200, а статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього, зокрема майна Державного підприємства «Укртрансфармація» (), у зв'язку з чим дії вчиненні відповідачем порушують його права на володіння та користування майном, що відчужене з порушенням законодавства на аукціоні товарною біржею «Іннекс» 28.12.2015.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав наявності судового рішення та погодження Міністерства інфраструктури України щодо погодження погашення податкового боргу Державного підприємства «Укртрансфармація» за рахунок реалізації відповідного майна.

07.12.2017 року ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі позивачем заявлена вимога згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України, у зв'язку з чим справа належить до справ незначної складності, а тому підлягає до розгляду у порядку п. 4 ч. 1 ст. 263 КАС України (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Дарницькому районні ГУ ДФС у м. Києві на підставі рішення про опис майна ДП «Укртрасфармація» у податкову заставу від 26.08.2010 № 138 складено акт опису майна № 13 від 26.05.2011 у сумі 250 630,31 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.07.2011 у справі № 2а-9848/11/2670 задоволено позов ДПІ у Дарницькому районні ГУ ДФС у м. Києві та надано дозвіл на погашення всієї суми податкового боргу ДП «Укртрансформація» у сумі 440 885,30 грн., який обліковується станом на 26.07.2011 р., за рахунок майна ДП «Укртрансформація», що перебуває у податковій заставі згідно із актом опису майна від 26.05.2011 р. №13.

В подальшому між відповідачем та Товарною біржею «Іннекс» укладено договір доручення № 1 від 28.07.2015 на продаж майна на аукціоні, яке перебуває в податковій заставі і належить на праві власності ДП «Укртрасфармація».

Відповідно до листа податкового керуючого Ковалькоської С.С. було повідомлено ДП «Укртрансфармація» про те, що з 06.05.2010 по 28.12.2015 підприємством заборговано 2 752 178,30 грн та зазначено про реалізацію станом на 28.12.2015 виручка від реалізації становить 2 097 062, 63 грн.

Вирішуючи спір по суті суд звертає увагу на наступне.

Пунктом 30 статті 2 Бюджетного Кодексу України податкові органи визначені як органи стягнення, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших надходжень.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Враховуючи вище зазначенні положення, суд дійшов висновку, що стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, що належить такому платнику податків здійснюється органом державної податкової служби виключно на підставі відповідного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, судових рішень щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, а саме у сумі 2 752 178,30 грн прийнято не було.

В той же час, судом встановлено про наявність постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.07.2011 у справі № 2а-9848/11/2670 про стягнення з ДП «Укртрасфармація» податкового боргу у сумі 440 885,30 грн. При цьому зазначеним рішенням суду не було надано органу державної податкової служби дозволу на погашення усієї суми податкового боргу у сумі 2 752 178,30 грн за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, в тому числі,за рахунок майна, яке належить позивачу у даній справі.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано належних та достатніх доказів прийняття контролюючим органом рішення про відчуження майна шляхом проведення аукціону Товарною біржею «Іннекс» 28.12.2015, на суму боргу, що перевищує встановленої в судовому рішенні від 26.07.2011. Зворотнього відповідачем не доведено.

Враховуючи зазначене, суд вважає вказані позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частини друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3 ) щодо відчуження майна, що належить ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Південно-західна залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ) шляхом проведення аукціону Товарною біржею «Іннекс» 28.12.2015.

3. Судові витрати в розмірір 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3 ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIIІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін