Справа № 555/839/18
Суддя: Мельничук Н. В.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/839/18
Номер провадження 2-а/555/38/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 ,про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із позовною заявою до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністравного стягнення . В огрунтування позовних вимог вказує, 09.05.2018р. об 11 год. 45 хв. в м. Рівне по вул. Гагаріна 16-Б, керував автобусом Стрий - Авто А -07563, номерний знак НОМЕР_1, по встановленому маршруту руху «Рівне-Березне», що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що мав технічні несправності, передбачені частиною першою ст. 121 КУпАП України, поліцейським Управління патрульної поліції Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, серії ВР № 119424 від 09.05.2018р. Даною постанову позивача було визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн. Просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 119424 від 09.05.2018р .

Позивач в судове засіданні нез»явився- подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі , позовні вимоги підтримав , просить задовольнити позов .

Відповідач в судове засідання не з"явився- надіслав до суду відзив , в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

31.1. ПДР України - технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

6.8.5 ДСТУ3649:2010: На вітровому скліКТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Факт вчинення даного правопорушення зафіксований за допомогою фотозйомки . Фотоматеріали, де зафіксовані зазначені несправності, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення в якості доказів додано до відзиву.

З відеоматеріалів вбачається, що правопорушник експлуатував даний транспортний засіб для перевезення пасажирів в день винесення постанови поліцейським із технічними несправностями, що були зафіксовані поліцейськими.

Також із відеоматеріалів технічного пристрою ВК 0152 вбачається, поліцейським був проведений належний розгляд справи, були роз'ясненні права особі, відносно якої розглядається справа в доступній і зрозумілій формі. Також під час розгляду справи поліцейським були взяті до уваги пояснення ОСОБА_1, де він погоджується та визнає вчинення ним даного правопорушення. Жодних зауважень або заперечень зі сторони правопорушника під час розгляду справи не було.

Дане відео доводить вчинення позивачем вищезазначеного правопорушення.

До того ж позивачем підписані обидві постанови про накладення до нього адміністративного стягнення без будь-яких зауважень та пояснень.

Також всупереч п. 2.3. ПДР України, де зазначається, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, ОСОБА_1 не виконав даного обов'язку водія.

Отже, додатково до порушення п.31.1 ПДР України та п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 позивачем також були порушенні вимоги і п. 2.3 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В свою чергу, частиною 2 статті 121 КУпАП передбачається, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як було зазначено вище, постановою поліцейського Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції позивача було визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 далі - КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-УІІІ.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, за приписами даної статті, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, що передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП також передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадні впритягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Тобто дана норма виключає обов'язок складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ч.2 ст.І21 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Закону України «Про Національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Наказом МВС України віл 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція №1395).

Приписами п. 4 Інструкції №1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Такої ж позиції притримується Київський апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 13.12.2017р. по справі №357/10134/17 та Верховний Суд в постанові по справі № 760/2846/17 від 14.03.2018р.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно з частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2,4 статті 258 КУпАП, що у разі вчинення правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього кодексу.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Розділом III Інструкції №1395 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Зважаючи на норми чинного законодавства поліцейським Управління , патрульної поліції Рівненській області Департаменту патрульної поліції правомірно на місці вчинення позивачем адміністративного правопорушення виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення та акту перевірки технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС Українирозпод'їляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте, до позовної заяви не надано жодних доказів, які б підтвердили обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Позивач не довів та не підтвердив належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Ч. 1 ст. 8 КУпАП вказує, що особа, яка вчинила правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.. 23 КУпАП).

З врахуванням вище викладеного вважаю, позовні вимоги позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а постанова серії ВР №119424 від 09.05.2018 року законною, обґрунтованою та такою, що відображає дійсні обставини справи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністравного стягнення відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_3