Справа № 815/2905/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2905/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (68702, Одеська область, м. Болград, вул. Болгарських ополченців, 15) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання відмову неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить суд:

- Визнати відмову ГУПФУ в Одеській області в новому перерахунку і підвищення ОСОБА_1 пенсії - неправомірним, таким, що порушує Конституцію, Закони та Цивільний Кодекс України.

- Зобов'язати ГУПФУ в Одеській області провести новий перерахунок і підвищення належної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року.

- Зобов'язати ГУПФУ в Одеській області провести виплату недоотриманої суми пенсії з 01 січня 2018 року і в подальшому виплачувати її в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено (а.с. 25-26), що по всіх електронних розрахунках пенсії, крім останнього від 05 травня 2018 року, отриманих в Болградському районному управлінні Пенсійного фонду Одеської області, починаючи з 2003 року, ОСОБА_1 встановлювався основний розмір пенсії 90% грошового забезпечення (вислуга 37 років). В останньому розрахунку пенсії від 05.05.2018 року, Позивачу встановлено основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення. Однак, Позивач, з таким перерахунком не згоден, вважає його незаконним та протиправним, а тому, просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 31.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

16.08.2018 року від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 60-61), в обґрунтування якого зазначено, що до 01.01.2018 року Позивач отримував пенсію виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував особисто на момент звільнення з військової служби. Тому і відсотковий розмір грошового забезпечення був застосований відповідно до законодавства, що діяло на момент призначення пенсії.

У 2018 році позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, тому і застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок станом на 01.01.2018 року.

Отже, зниження пенсії Позивача не відбулося, навпаки пенсія була збільшена після проведення перерахунку головним управлінням, до проведення перерахунку розмір пенсії становив 3955,08 грн., а починаючи з травня 2018 року становить 5726,24 грн. Таким чином право на перерахунок реалізовано, відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, а тому, просить суд, відмовити в задоволені позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлене наступне.

Позивач, ОСОБА_1, гвардії підполковник у відставці, проходив дійсну військову службу в лавах збройних сил України і був звільнений в запас за вислугою років за станом здоров'я, є пенсіонером МО України, має статус «учасник бойових дій» і ветерана військової служби.

Судом встановлено, що 07.05.2018 року Позивач звернувся до ГУПФУ в Одеській області, з заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2018 року з виплатою пенсії згідно з вислугою років, що враховує максимальний основний розмір - 90% грошового забезпечення.

ГУ ПФУ в Одеській області в своїй відповіді від 29.05.2018 року, відмовило Позивачу в перерахунку пенсії, посилаючись на прийнятий в липні 2011 року Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», де обмежується максимальний основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення та закон України від 27.03.2014 року №1166 «Про запобігання фінансової катастрофи і створення умов для економічного зростання в Україні», згідно з яким основний розмір пенсії обмежується 70% грошового забезпечення.

Позивач вважає протиправними такі дії Відповідача, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Оцінюючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обов'язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок) встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводить у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорії військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Так, розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01 квітня 2012 року, отже відповідачем не обмежується розмір пенсій, а приводиться у відповідність до інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції Закону № 3668-VІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90 % відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Крім того, відповідно до Закону України від 27.03.2014 року №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України», який набрав чинності 01.04.2014 року було внесено зміни до ч.2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (на підставі якої позивачеві обраховується пенсія), де цифри « 80» замінили на цифри « 70» (максимальний розмір пенсії).

Разом з тим, суд зазначає, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, тому при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначала розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Даної позиції також притримується й Верховний Суд у Постанові від 24.04.2018 року по справі № 686/12623/17.

З огляду на зазначене, суд погоджується з позивачем, що відповідач неправомірно відмовив йому у здійсненні перерахунку пенсії виходячи з розміру грошового забезпечення у відсотках, який діяв на момент призначення пенсії.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Враховуюче зазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-73, 77, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (68702, Одеська область, м. Болград, вул. Болгарських ополченців, 15) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) задовольнити у повному обсязі.

Визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в перерахунку і підвищенні ОСОБА_1 пенсії неправомірною.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, провести новий перерахунок і підвищення належної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести виплату ОСОБА_1 недоотриманої суми пенсії з 01 січня 2018 року в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.