Справа № 607/18459/18
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2018 Справа №607/18459/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2,

до: ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області,

про: визнання дій інспектора поліції ОСОБА_5 протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області про визнання дій інспектора поліції ОСОБА_5 протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 541670 від 17 серпня 2018 року та закриття провадження у справі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 17 серпня 2018 року інспектором УПП в Тернопільській області Зведенюк Т.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 541670, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до даної постанови 17 серпня 2018 року о 11 год. 21 хв. громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР України порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. Із зазначеною постановою не згідний, вважає її незаконною та необґрунтованою та винесеною із порушеннями.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що керований ним транспортний засіб був зупинений інспектором поліції в м. Теребовлі Тернопільської області, на місці зупинки він пояснював, що правил дорожнього руху не порушував та суцільної лінії не перетинав, однак не вислухавши його заперечень інспектором Зведенюк Т.В. було винесено постанову, за порушення п.34 ПДР України, яку він отримав поштою. Також зазначив, що вказана постанова винесена із значними порушеннями ст.ст.251, 283 КУпАП, тому просить задовольнити його позов.

Представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області ДПП ОСОБА_3 позовні вимоги заперечила, та вказала, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки ним було порушено вимоги розмітки проїзної частини доріг, а саме 1.1 «вузька суцільна лінія», яку він перетнув. Крім того представником відповідача надано відзив на позов, до якого приєднано відеозапис, які просить долучити до матеріалів справи, як доказ вчинення громадянином ОСОБА_2 ПДР України.

Розглянувши подані документи і матеріали, зокрема ознайомившись із відзивом на позовну заяву, а також всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із викладених обставин у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 541670, громадянин ОСОБА_2 17 серпня 2018 року о 11 год. 21 хв. керував транспортним засобом та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР України порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови серії ЕАВ № 541670 від 17 серпня 2018 року, винесеної інспектором УПП в Тернопільській області Зведенюк Т.В. на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, представником відповідача до матеріалів справи долучено аудіовізуальний диск, на якому містяться факти та події, які на думку сторони відповідача мали б довести вину позивача, натомість оглянувши електронний доказ суд не може встановити вину позивача. Зазначене відео не містить запису здійснення позивачем перетину вузької суцільної лінії, на ньому наявний лише сам розгляд адміністративної справи інспектором на місці зупинки транспортного засобу, тобто відповідачем не зафіксовано самого факту вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.

Суд приходить до висновку, що наданий відповідачем відеозапис не відповідає критеріям належності і допустимості доказів у розумінні ст.ст.73,74 КАС України, а отже не може бути прийнятий судом до уваги.

Крім того варто звернути увагу на значні порушення інспектором поліції при винесенні оскаржуваної постанови, а саме:

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853

В порушення вимог Інструкції, інспектором поліції ОСОБА_5 не в повному обсязі викладено суть і обставини як би вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, зокрема, не зазначено місця вчинення адміністративного правопорушення (ймовірного перетину суцільної горизонтальної лінії), а вказано лише місце розгляду справи Тернопільська область дорога М19 352 км; також не зазначено транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення та у графі «до постанови додається» відсутні будь-які відомості про засоби фото- та відео фіксації.

Крім того, інспектором зазначено, що позивачем порушено п. 34 ПДР України, що є невірним, оскільки такого пункту в ПДР не міститься, а наявний розділ 34 в якому описано види розміток, їх значення та роль у регулюванні дорожнього руху. Інспектор не вірно застосувавши норми Закону піддав позивача адміністративному стягненню таким чином діяв всупереч чинному законодавству в сфері дорожнього руху, виклавши обвинувачення у неконкретній формі, що є неприпустимим з огляду на приписи ст. 283 КУпАП.

При розгляді справи інспектором стосовно позивача було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано без застосування доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, обставини складу правопорушення (показання свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, тощо), що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

Порушення норм матеріального та процесуального права суб'єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності призводить до втрати самої сутті та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки такі порушення ускладнюють, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. За таких обставин суд визнає дії інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 протиправними.

Перед прийняттям рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суб'єкт владних повноважень повинен, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення в діях позивача, натомість, таких доказів постанова не містить.

Виходячи із наведеного, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про їх вчинення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП та нормам процесуального права, адже за принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним, а тому постанову ЕАВ № 541670 від 17 серпня 2018 року слід скасувати а провадження у справі закрити.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, ст.122, п.1 ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (вул. Проектан Бічна, 24 А, с. Байківці Тернопільського району, посвідчення водія серії ВХР 190240) до ОСОБА_4 патрульної поліції в Тернопільській області (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль) про визнання дій інспектора поліції ОСОБА_5 протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАВ № 541670 від 17 серпня 2018 року та закриття провадження у справі - задовольнити.

Визнати дії інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 541670 від 17 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 26 вересня 2018 року

Головуючий суддяОСОБА_7