Справа № 804/331/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року Справа № 804/331/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/331/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Торговий Дім "Укршляхсервіс" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Укршляхсервіс» (далі ТОВ «ТД «Укршляхсервіс», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 13.10.2017р. та №9 від 13.10.2017р.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 804/331/18.

Адміністративний позов ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» не відповідав вимогам ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 11 січня 2018 р. був залишений без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху.

На виконання ухвали суду від 11.01.2018р. позивач виправив вказані недоліки позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2018р. відкрито провадження по справі №804/331/18 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

Позовні вимоги ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» обґрунтовані протиправністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за № та № від 13.10.2017р., оскільки, дані рішення прийняті на підставі акта перевірки №100900/04-36-14-09/39724063 від 28.08.2017р., однак жодної перевірки на підприємстві не проводилось, відповідачем документів у підприємства не витребувано, жодних повідомлень про проведення перевірки позивачем не отримано, з актом перевірки посадових осіб ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» не ознайомлено. У відповіді на відзив позивач зауважує, що частину документів направлено контролюючим органом на незрозумілу адресу «м.Дніпро, вул. Барнаульська, 2», в той час як адресою реєстрації підприємства є «м.Дніпро, вул. Камянська, 2».

Позиція Головного управління ДФС у Дніпропетровської області відображена у відзиві на позов і запереченнях на відповідь на відзив та полягає у правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Відповідач зазначає, що з огляду на ненадання платника документів на запит податкового органу відповідачем було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку на підставі повідомлення №1868 від 11.08.2017р. та наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №4436-п від 11.08.2017р., які надіслані на податкову адресу підприємства засобами поштового звязку. Відповідач зауважує, що до перевірки підприємством не надано жодних бухгалтерських та первинних документів. За результатами перевірки податковий орган дійшов до висновку про нереальність господарських операцій за договорами, укладеними маж ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» та ТОВ «ФЛЕШ-СТОК», яке має ознаки фіктивності з огляду на вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.05.2016р. У запереченнях на відповідь на відзив контролюючий орган зазначає, що наказ на перевірку, повідомлення про перевірку, акт на перевірку та податкові повідомлення-рішення є врученими належним чином, оскільки були направлені засобами поштового звязку з рекомендованим листом як на адресу самого директора, так і на адресу підприємства у відповідності до ст. 42 Податкового кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» () зареєстровано як субєкта підприємницької діяльності юридичну особу від 01.04.2015р. та перебуває на податковому обліку у контролюючих органах від 02.04.2015р. за №81, в т.ч. як платник податку на додану вартість (далі ПДВ) за індивідуальним податковим номером -75 згідно Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ №200216601 від 01.05.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 14.08.2017р. по 19.08.2017р. головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_2 на підставі повідомлення №1868 від 11.08.2017р. у відповідності до наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №4436-п від 11.08.2017р. згідно із п.п. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, зважаючи на ненадання ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» на запит ГУ ДФС у Дніпропетровській області №4316/10/04-36-14-06-16 від 14.03.2016р. проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ «Флеш-Сток» () за період вересень 2015 року, за результатами якої відповідачем складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» () з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Флеш-Сток» () за період вересень 2015 року» за №10090/04-36-14-09/39724063 від 28.08.2017р. (далі акт перевірки).

Слід зауважити, що податковим органом допущено описку у назві акта перевірки, оскільки замість документальної позапланової виїзної перевірки фахівцем Головного управління ДФС у Дніпропетровській області фактично та згідно повідомлення №1868 від 11.08.2017р. та наказу №4436-п від 11.08.2017р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку.

Крім того, до суду не надано копію запиту Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за вих. №4316/10/04-36-14-06-16 від 14.03.2016р., як і доказів направлення і отримання позивачем даного листа.

Так, за підсумками проведеної перевірки контролюючий орган дійшов до висновку про порушення позивачем:

-п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України у вигляді заниження ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» податку на прибуток за 2015 рік на суму 34 465, 00 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України у вигляді завищення ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» залишку відємного значення на суму 38 295, 00 грн.

На підставі акта перевірки контролюючим органом сформовано:

-податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2017р., яким з огляду на порушення ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України підприємству зменшено розмір відємного значення суми ПДВ по декларації з ПДВ за вересень 2015р. за № від 19.10.2015р. на суму 38 295, 00 грн.;

-податкове повідомлення-рішення № від 13.10.2017р., яким з огляду на порушення ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України згідно декларації з податку на прибуток за 2015 рік за №5 від 08.02.2016р. підприємству збільшено суму грошового зобовязання за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» (код платежу 11021000) на суму 34 465, 00 грн.

30.01.2018р. позивач звернувся із листом (вих. №30/01/2018/1 та вх. №3289/10 від 30.01.2018р.) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у відповідь на який контролюючим органом направлено на юридичну адресу ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» (49017, м.Дніпро, вул. Камянська, 2) лист за вих. №6222/10/04-36-14-09 від 09.02.2018р., у якому підприємство повідомлено про проведену перевірку та щодо складання акта перевірки за її результатами.

Також у даному листі податковий орган зазначив, що акт перевірки направлено засобами поштового звязку на податкову адресу ТОВ «ТД «Укршляхсервіс», однак дане відправлення було повернуто до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № та № від 13.10.2017р., ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються, зокрема, Податковим кодексом України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків та зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із приписами статті 75 Податкового кодексу України: контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки врегульовано статтею 79 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

При цьому, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Аналогічні положення містить і п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, у якому зазначено, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження (абз. 1 п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що проведена контролюючим органом перевірка не відноситься до перевірок, визначених наведеною нормою.

Так, з аналізу вказаних норм вбачається, що проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не виключає необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків надається лише у випадку, коли останньому до початку проведення зазначеної перевірки було надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи вручено під розписку копію наказу про проведення зазначеної перевірки.

Крім того, хоча п. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України і визначено, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, що передбачене п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, а відтак з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Недотримання посадовими особами контролюючого органу встановлених вказаними статтями Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Отже, рішення, дії або бездіяльність контролюючих органів, прийняті (вчинені) в порушення визначеної Податковим кодексом України процедури проведення та/або призначення перевірок (а саме: призначення перевірок без належних підстав, а так само проведення таких перевірок без дотримання обов'язкових для цього умов), можуть бути предметом оскарження в адміністративному суді відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що 11.08.2017р. в.о. заступником начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» за №4436-п, яким наказано з 14.08.2017р. провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та ПДВ по взаємовідносинам із ТОВ «Флеш-Сток» за вересень 2015 року, тривалістю 5 робочих днів.

Також 11.08.2017р. в.о. заступником начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 виписано повідомлення №1868 від 11.08.2017р., у якому зазначено, що відповідачем згідно вищезазначеного наказу з 14.08.2017р. у приміщенні Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (кабінет 1038) буде проведено відповідна документальна позапланова невиїзна перевірка.

В акті перевірки відповідачем вказано, що вищезазначені копії наказу та повідомлення направлені на податкову адресу підприємства засобами поштового звязку.

У якості доказів направлення та вручення позивачу вищезазначених наказу та повідомлення відповідачем надано до суду копії фіскального чеку від 11.08.2018р. (штрих-код відправлення «49 4») та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із штрих-кодом відправлення «49 4», зі змісту якого слідує, що поштове відправлення (зокрема, позначення «наказ 4436-п» і «повідом. 1868) здійснено на імя «ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» за поштовою адресою: вул. Камянська, 2, м.Дніпро, 49017.

Так, на даному рекомендованому повідомленні міститься дата 18.08.2017р. та прізвище і підпис відповідального працівника поштового звязку ОСОБА_4

Тобто, зі змісту даного рекомендованого повідомлення не вбачається за можливе встановити чи було вручено дано відправлення 18.08.2017р. уповноваженому представнику ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» чи відправлення не вручено із певних причин.

Отже, у даному випадку надану відповідачем до суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із штрих-кодом відправлення «49 4» не можна вважати належним, достовірним та достатнім доказом отримання позивачем примірників наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» за №4436-п від 11.08.2017р.та повідомлення №1868 від 11.08.2017р.

Крім того, навіть, у разі дійсного вручення 18.08.2017р. уповноваженій особі підприємства копій наказу №4436-п від 11.08.2017р.та повідомлення №1868 від 11.08.2017р., наведене не можна розцінювати як належне виконання контролюючим органом вимог п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, оскільки зі змісту акта перевірки слідує, що дана перевірка розпочата 14.08.2017р.

Таким чином, аналізованими нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Наведений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015р. по справі №21-425а14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будгарантінвест-55" до державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, та в силу частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковим для всіх судів України.

Отже, невиконання вимог п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України є підставою для визнання неправомірними дій щодо проведення та правових наслідків такої перевірки.

Таким чином, оскільки відповідач не виконав всіх обов'язкових умов, передбачених чинним законодавством, для здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки, то дії щодо її проведення та відповідно прийняті за її результатами податкові повідомлення- рішення є неправомірними.

Судом також встановлено, що акт перевірки складений контролюючим органом 28.08.2017р. та направлений 29.08.2017р. платнику згідно наданої відповідачем до суду копії фіскального чеку (штрих-код відправлення «49 0»).

Окрім, копії даного чеку відповідачем надано до суду копію конверту поштового відправлення із штрих-кодом «49 0», зі змісту якого вбачається, що дане направлення здійснено на імя «ТО «ТД «Укршляхсервіс» за адресою: АДРЕСА_1, 49000, яка також зазначена у копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із штрих-кодом «49 0».

Згідно із п. 86.4 ст. 86 Податкового кодексу України, акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, контролюючим органом в акті перевірки зазначено, що податковою адресою ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію від 01.04.2015р. №0072521 є: Україна, 49000, АДРЕСА_2.

Водночас, судом встановлено, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Витяг № від 15.02.2018р.) місцезнаходженням даної юридичної особи зазначено: 49017, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Камяньска, буд. 2.

При цьому, даних про внесення змін щодо місцезнаходження даного підприємства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань немає.

Стосовно адреси «49000, АДРЕСА_3» слід зазначити, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Витяг № від 15.02.2018р.) дана адреса міститься після прізвища, імені та по батькові засновника ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» - ОСОБА_5 у графі «Перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників); прізвище, імя, по батькові, місце проживання, якщо засновник фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник юридична особам».

Тобто, «49000, АДРЕСА_3» є місцем проживання засновника ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» - ОСОБА_5

Однак, приписи статті 42 Податкового кодексу України передбачають, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Водночас, положення даної норми не надають підстав вважати належним чином врученими документи (в т.ч. й акт перевірки) у разі направлення контролюючим органом таких документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем проживання засновника підприємства.

Крім того, направлення документів засобами поштового звязку на адресу, яка є місцем проживання засновника юридичної особи не можна розцінювати як особисте вручення уповноваженому представнику.

Натомість, доказів того, що «49000, АДРЕСА_3» є податковою адресою ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» відповідачем до суду не надано.

При цьому, слід зауважити, що надану відповідачем до суду копію листа заступника директора ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_6 (вх. №22174/10 від 01.11.2017р.) на імя заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 суд не може прийняти як належний, достовірний та допустимий доказ направлення відповідачем акта перевірки на юридичну адресу ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» у відповідності даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки викладені у даному листі відомості суперечать іншим наданим відповідачем доказам (зокрема, копіям фіскального чеку, конверту поштового відправлення, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, які містять штрих-код «49 0»).

Враховуючи вищенаведене, направлення контролюючим органом примірника акта перевірки платника на відмінну від місцезнаходження підприємства адресу позбавило платника права надати заперечення до акту перевірки та/або додаткових документів у відповідності до п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України.

Таким чином, надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд зазначає, згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції' України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства та встановлених судом обставин справи, суд вважає, що відповідач при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень діяв всупереч встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, позов ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1600, 00 грн., що документально підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №1876 від 18.12.2017р. на суму 1600, 00 грн. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов ТОВ «ТД «Укршляхсервіс» - задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1600, 00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі №804/331/18 (Головне управління ДФС у Дніпропетровській області).

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Укршляхсервіс»" (зазначене позивачем у позовній заяві місцезнаходження: 49017, м.Дніпро, вул. Кам'янська, буд. 2; ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 13.10.2017р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №9 від 13.10.2017р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Укршляхсервіс» () за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () судові витрати в сумі 1600, 00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1