Справа № 750/12785/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2018 року

м. Київ

справа №750/12785/16-а

адміністративне провадження №К/9901/34789/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Анцупова Т.О., Кравчук В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 10.04.2017р. (суддя - Карапута Л.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017р. (судді - Саприкіна І.В., Карпушова О.В., Кучма А.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2016р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

-визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру»;

-зобов'язати призначити пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що у зв'язку із смертю чоловіка, який отримував пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру», вона звернулась до відповідача щодо призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника, проте відповідач неправомірно відмовив у такому переведенні.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 10.04.2017р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017р., позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» починаючи з 13 жовтня 2016 року.

З ухваленими судовими рішеннями не погодився відповідач, звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги посилався на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII передбачено що у разі не прийняття до 1 червня 2015 року закону, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а тому з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах вищезазначеного Закону, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач отримує пенсію за віком.

27.06.2015р. помер чоловік позивача ОСОБА_2, який отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» як прокурорсько-слідчий працівник.

13.10.2016 р. позивачка звернулася до відповідача з заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Листом від 29.11.2016р. №21755/05 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для переведення її на пенсію у зв'язку з втратою годувальника з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. №213 з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та ряду інших законів, а отже з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених цими законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Так, за правилами п. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VI пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позивач як непрацездатна особа, яка перебувала на утриманні померлого чоловіка, має право на передбачену п. 19 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів попередніх інстанцій не спростовують і є безпідставними, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач має право на призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника на підставі п. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі середньомісячного (чинного) заробітку померлого годувальника, оскільки на час подання відповідної заяви досягла пенсійного віку і отримувала пенсію за віком, що на підставі статей 10, 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV та п. 19 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VI надає позивачу право на призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII передбачено що у разі не прийняття до 1 червня 2015 року закону, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» є безпідставним та висновків судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки право на перехід на пенсію по втраті годувальника передбачено у ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VI, чинному на час звернення позивача з заявою про переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Посилання в обґрунтування касаційної скарги на те, що органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору, що на думку відповідача унеможливлює стягнення на користь позивача судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України є безпідставними та висновки судів щодо вирішення питання розподілу судових витрат також не спростовує, оскільки вказана обставина не звільняє суд від вирішення в порядку ст. 94 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) питання про розподіл судових витрат у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 10.04.2017р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук