Справа № 0240/2638/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 жовтня 2018 р. Справа № 0240/2638/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.,

представника позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону"

до: Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: скасування постанови, визнання дій протиправними, стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" (далі - ПРАТ "Гніванський завод спецзалізобетону") звернулось в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови, визнання дій протиправними, стягнення коштів.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що постановою старшого державного виконавця від 02.08.2018 було відкрито виконавче провадження №56910123 про стягнення виконавчого збору в розмірі 1 613 062, 42грн. з ОСОБА_4 "Гніванський завод спецзалізобетону" після затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання виконавчого провадження №55353419. Вважаючи, що згідно положень Закону України "Про виконавче провадження" у державного виконавця були відсутні правові підставі для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду з вимогами про скасування постанови від 02.08.2018.

Крім того, згідно заяви від 17.09.2018 позивач просив визнати незаконними дії відповідача щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 1 613 062,42 грн. з ОСОБА_4 "Гніванський завод спецзалізобетону" та стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 1 613 062,42 грн. на користь ОСОБА_4 "Гніванський завод спецзалізобетону" за незаконне стягнення виконавчого збору за виконавче провадження №55353419.

Ухвалою суду від 21.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 01.10.2018 о 12:00 год.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви та заяви від 17.09.2018, позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечила щодо заявленого позову з підстав викладених у відзиві, зокрема вказала, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало зведене виконавче провадження № 55590151 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетон" на користь юридичних осіб та держави заборгованості, до складу якого входило виконавче провадження № 55353419 від 11.12.2017 з виконання наказу Господарського суду Вінницької області по справі № 902/886/17 від 14.11.2017.

Постановою Рівненського апеляційного Господарського суду по справі №902/886/17 від 20.02.2018 Рішення Господарського суду Вінницької області від 26.10.2017 року у справі №902/886/17 в частині стягнення пені змінено. В решті рішення залишено без змін.

11.12.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого документа.

01.08.2018 на адресу Відділу надійшла заява директора ТОВ "Завод метизних виробів" ОСОБА_5 про закінчення виконавчого провадження згідно п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа.

По вказаному виконавчому провадженню 01.08.2018 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Наголосила, що заборгованість по виконавчому провадженню № 55353419 на користь стягувача була погашена в повному обсязі саме в процесі виконання виконавчого документа.

З огляду на зазначене орган державної виконавчої служби вважає суму за виконавчим документом стягнутою саме в процесі виконання рішення суду. Відтак, просила відмовити в задоволені заявленого позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне.

11.07.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з виконання Наказу Господарського суду Віннницької області №902/886/17 від 14.11.2017 про стягнення з ОСОБА_4 "Гніванський завод спецзалізобетону" (боржника) на користь ТОВ "Завод метизних виробів" (стягувача) 11626485,35 грн. боргу; 797796,20 грн. 3% річних; 4440021, 30 грн. інфляційних витрат; 1088411,50 грн. пені та 240000,00 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

01.08.2018 згідно ухвали Господарського суду Вінницької області у справі №905/886/17 затверджено мирову угоду від 09.07.2018, укладену між ОСОБА_4 "Гніванський завод спецзалізобетону" та ТОВ "Завод метизних виробів". Згідно п.12 якої вказано про право стягувача у разі невиконання боржником зобовязання зі сплати стягувачу не пізніше 30 банківських днів з дати затвердження Мирової угоди Господарським судом 7805559,00 грн. або за умови несплати боржником стягувачу не пізніше 60 банківських днів з дати затвердження Мирової угоди Господарським судом 7802559,01 грн., направити ухвалу до відповідного органу або особи, які здійснюють примусове виконання рішень для примусового стягнення з відповідача несплачених сум.

02.08.2018 на підставі заяви стягувача- директора ТОВ "Завод метизних виробів" ОСОБА_5 від 01.08.2018 та на п. 9 ч.1 с.39 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №55353419. Постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання Наказу Господарського суду Віннницької області №902/886/17 від 14.11.2017. Припинено чинність арешту майна боржника, накладеного згідно постанов №55353419 від 11.12.2017, 11.12.2017, 05.03.2018, 08.06.2018. Постановлено винести постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 613 062,42 грн. не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.

02.08.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №55353419, згідно якої постановлено стягнути з боржника ОСОБА_4 "Гніванський завод спецзалізобетону" 1 613 062, 42 грн. виконавчого збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням від 02.08.2018, позивач звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі-Закон № 1404-VIII).

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

У відповідності до ч. 1ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Частиною 5. ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї за відомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У судовому засіданні представником позивача зазначено, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 02.08.2018 підлягає скасуванню, оскільки, державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання наказу Господарського суду № 902/886/17 від 14.11.2017, оскільки між стягувачем і боржником (позивачем у даній справі) було укладено та затверджено судом мирову угоду, тобто має місце добровільне виконання рішення суду, а виконавчий збір справляється лише за його примусове виконання, вчинення певного переліку виконавчих дій.

При цьому суд звертає увагу представника позивача на те, що 01.08.2018 на підставі заяви стягувача директора ТОВ "Завод метизних виробів" ОСОБА_5 від 01.08.2018 та на підставі п. 9 ч.1 с.39 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №55353419. Постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання Наказу Господарського суду Віннницької області №902/886/17 від 14.11.2017. Припинено чинність арешту майна боржника, накладеного згідно постанов №55353419 від 11.12.2017, №55353419 від 11.12.2017, №55353419 від 05.03.2018, №55353419 від 08.06.2018. Постановлено винести постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 613 062,42 грн. не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.

В матеріалах справи міститься заява директора ТОВ "Завод метизних виробів" ОСОБА_5 від 01.08.2018 про закінчення виконавчого провадження №55353419.

Так, в силу п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно ч.9 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, суд зауважує, що в контексті даної спірної ситуації заява директора ТОВ "Завод метизних виробів" ОСОБА_5 від 01.08.2018 розцінена державним виконавцем як заява про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відтак, останнім 01.08.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в п.5 резолютивної частини якої постановлено винести постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 613 062,42 грн. не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження.

Вказане рішення державного виконавця є чинним, представником позивача не надано доказів його оскарження, постанова є чинною, в звязку з чим виконувалась органами державної виконавчої служби як виконавчий документ в порядку, визначеному Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, відповідно до ч. З ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3,4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Зважаючи на наведене, суд зауважує, що постанова про стягнення виконавчого збору ВП №55353419 від 02.08.2018 не підлягає скасуванню як така, що прийнята у межах повноважень та у спосіб визначений Законом України "Про виконавче провадження", відтак, скасуванню не підлягає.

З наданого відповідачем відзиву судом встановлено, на виконання платіжної вимоги державного виконавця, 10.08.2018 на депозитний рахунок надійшли кошти у розмірі 1613462,42грн., які були розподілені у відповідності до вимог ст.ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження». В рахунок погашення виконавчого збору перераховано 1608631,42 грн.

По виконавчому провадженню № 56910123 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» керівником виконавчої групи начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_6 15.08.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відтак, за умови підтвердження судом правомірності постанови про стягнення виконавчого збору ВП №55353419 від 02.08.2018, позовні вимоги щодо визнання незаконними дій відповідача щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 1 613 062,42 грн. з ОСОБА_4 "Гніванський завод спецзалізобетону" та стягнення з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 1 613 062,42 грн. на користь ОСОБА_4 "Гніванський завод спецзалізобетону" за незаконне стягнення виконавчого збору за виконавче провадження №55353419 задовловоленню не підлягають.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень, надані на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для відшкодування судових витрат у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. ст. 255, 272 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" (вул. Промислова, 15, м. Гнівань, )

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, )

Повний текст рішення суду складено: 01.10.2018

Суддя Томчук Андрій Валерійович