Справа № 826/11251/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 серпня 2018 року № 826/11251/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-інвестиційний фонд»

до Київської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-інвестиційний фонд» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської ради від 15 лютого 2018 року №122/4186 «Про відхилення проекту рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Аграрно-інвестиційний фонд» на вулиці Волоській, 11а у Подільському районі міста Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку офісного центру»; зобов'язати Київську міську раду протягом одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням розглянути клопотання позивача та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Аграрно-інвестиційний фонд» на вулиці Волоській, 11а у Подільському районі міста Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку офісного центру.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що спірне рішення є немотивованим, ухвалене з очевидним порушенням ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, оскільки не містить будь-якого мотивування, підстав для прийняття.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 21 серпня 2018 року.

21 серпня 2018 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив по справі, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, оскільки відповідачем при прийняття спірного рішення не порушено встановлену чинним законодавством процедуру його прийняття.

У судовому засіданні 21 серпня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України суд завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрно-інвестиційний фонд» придбано на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18 жовтня 2016 року нежитловий будинок - офісний центр (літ. А) загальною площею 962,4 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1; нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 709,18 кв.м., код ділянки 85:362:006. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстровано в реєстрі за номером 834. Вказане нерухоме майно прийнято позивачем на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 18 жовтня 2016 року.

Крім того, з наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18 жовтня 2016 року №70774840 вбачається, що власником нежитлового будинку - офісного центру (літ. А) загальною площею 962,4 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 є ТОВ «Аграрно-інвестиційний фонд».

Для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку - офісного центру, код 03:15 позивачем 20 червня 2017 року до Київської міської ради подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві оренди на 20 років. До клопотання додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та розмір, посвідчені в установленому порядку копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, копії матеріалів технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, копії установчих документів позивача, витяг з ЄДРЮОФОП.

На підставі звернення сформовано справу-клопотання за №К-30298.

На засіданні постійно діючої комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 12 грудня 2017 року пунктом 20.3.8 поставлено на розгляд проект рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу на АДРЕСА_1 у Подільському районі м. Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку - офісного центру», доручення заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 23 серпня 2017 року №08/231-1828/ПР; справа-клопотання К-30298, ПР-13833 від 02 серпня 2017 року. Земельна ділянка площею 0,07 га в оренду на 10 років.

Згідно протоколу №29/62 засідання постійно діючої комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 12 грудня 2017 року вирішено підтримати проект рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу на АДРЕСА_1 у Подільському районі м. Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку - офісного центру». Проголосували «за» - 15, «проти» - 2, «утримались» -0, «не голосували» - 3. Рішення прийнято.

Рішенням Київської міської ради від 15 лютого 2017 року №122/4186 відповідно до ст.37 Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 07 липня 2016 року №579/579 відхилено проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Аграрно-інвестиційний фонд» на АДРЕСА_1 у Подільському районі м. Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку - офісного центру».

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Механізм оформлення прав на землю юридичними особами визначено статтями 116, 120, 123, 124 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно положень ч.1, 2, 5 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Відповідно до положень ч.1, 2, 3, 4, 6, 10, 11, 13, 14 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

У разі надання земельних ділянок державної власності у постійне користування підприємствам, установам, організаціям комунальної власності одночасно здійснюється передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність і навпаки.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Положеннями ст.124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Положеннями ст.122 Земельного кодексу України врегульовано повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у межах їхніх територій передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, процедура одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності розпочинається із подання відповідного клопотання з додатками і лише після отримання клопотання разом із необхідними документами таке клопотання розглядається відповідною місцевою адміністрацією чи радою, яка дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Статтею 9 Земельного кодексу України, якій кореспондують норми частини 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на їх території належить: розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частинами 1 і 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 цього Закону визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до норм статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного міста.

Міський голова очолює виконавчий комітет відповідної міської ради, головує на її засіданнях.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 4 Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 07 липня 2017 року №579/579, Київський міський голова забезпечує підготовку на розгляд Київради проектів програм соціального та економічного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, бюджету міста Києва та звіту про його виконання, рішень Київради з інших питань, що належать до її відання.

Зокрема, міський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Відповідно до частини 1 статті 26 Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 07 липня 2017 року №579/579, суб'єктами подання проектів рішень виступають Київський міський голова, заступник міського голови - секретар Київради, депутати Київради, постійні та тимчасові контрольні комісії Київради, депутатські фракції, групи, виконавчий орган Київради (Київська міська державна адміністрація), загальні збори громадян в порядку, визначеному законодавством, Статутом територіальної громади міста Києва та цим Регламентом.

Статтею 37 Регламенту регулюється порядок прийняття рішення на пленарному засіданні Київради. Зокрема, якщо при проведенні голосування щодо проекту рішення відповідне рішення Київради не було прийнято, головуючий на пленарному засіданні за власною ініціативою або за пропозицією депутатів Київради може поставити на голосування питання про відхилення проекту рішення.

Якщо при проведенні голосування проект рішення Київради було відхилено більшістю голосів депутатів від загального складу Київради відповідно до частини третьої цієї статті 37 Регламенту або якщо проект рішення Київради не було прийнято у випадку, передбаченому частиною п'ятою цієї статті 37 Регламенту, такий проект рішення вважається відхиленим і повертається суб'єкту подання. Подальший розгляд відхиленого проекту рішення або проекту рішення, який дослівно чи по суті повторює відхилений проект рішення, можливий на наступній після його відхилення сесії Київради в порядку, передбаченому статтями 29 - 31 цього Регламенту.

Як вбачається з наданого відповідачем Витягу із стенограми пленарного засідання 15 лютого 2018 року секретарем Київської міської ради поставлено на голосування згаданий проект рішення та, після голосування по суті з результатами голосування «за» -1, «проти» - 27, «утримались» - 46, рішення не прийнято, поставлено на голосування пропозицію ОСОБА_4 про відхилення даної справи. За результатами голосування «за» - 81, «проти» - 0, «утримались» - 1, рішення прийняте.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Спірним рішенням від 15 лютого 2018 року №122/4186 «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу на АДРЕСА_1 у Подільському районі м. Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку - офісного центру» Київська міська рада відхилила вказаний проект рішення.

При цьому, зі змісту витягу з протоколу №29/62 від 12 грудня 2017 року вбачається, що вказаний проект рішення підтримано. Проте, з Витягу зі стенограми пленарного засідання від 15 лютого 2018 року вбачається про відхилення вказаного проекту.

У спірному рішенні, в свою чергу, не наведено жодного обґрунтування наявності підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві оренди на 20 років.

При цьому, суд критично оцінює посилання у спірному рішенні як на підставу для відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Аграрно-інвестиційний центр» на вулиці Волоській, 11-А у Подільському районі міста Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку - офісного центру» на праві оренди на 20 років, на ст.37 Регламенту, оскільки положеннями ст.37 Регламенту визначено процедуру прийняття рішення без зазначення мотивування.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що ні у тексті спірного рішення, ні в наданих сторонами протоколах, Витягу зі стенограми не наведено жодного мотивування для відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Аграрно-інвестиційний центр» на вулиці Волоській, 11-А у Подільському районі міста Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку - офісного центру».

Таким чином, суд вважає рішення Київської міської ради від 15 лютого 2018 року №122/4186 «Про відхилення проекту рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Аграрно-інвестиційний фонд» на вулиці Волоській, 11а у Подільському районі міста Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку офісного центру» необґрунтованим та відповідно таким, що є протиправним.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених ТОВ «Аграрно-інвестиційний центр» позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради від 15 лютого 2018 року №122/4186 «Про відхилення проекту рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Аграрно-інвестиційний фонд» на вулиці Волоській, 11а у Подільському районі міста Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку офісного центру».

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною шостою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, випадках, визначених у частинах третій - п'ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб'єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Іммобіляре Саффі проти Італії" від 28 липня 1999 року зазначив, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.

Беручи до уваги наведене, а також з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо зобов'язання Київської міської ради протягом одного місяця розглянути клопотання позивача та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Аграрно-інвестиційний фонд» на вулиці Волоській, 11а у Подільському районі міста Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку офісного центру, як такі, що є похідними від вимоги визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради від 15 лютого 2018 року №122/4186.

Стосовно дискреційних повноважень, суд зазначає, що такими є повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

У такому випадку дійсно суд не може зобов'язати суб'єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде законним. Отже, у такому випадку буде відсутнім факт невиконання обов'язку та, відповідно, факт порушення прав позивача.

Натомість, у даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов'язаний до вчинення конкретних дій - а саме, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Підставою для відмови у прийнятті такого рішення можуть бути лише визначені законодавством обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - оскільки існує лише один правомірний варіант дій.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-інвестиційний фонд» підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 78, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-інвестиційний фонд» (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 7, оф. 1, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ) від 15 лютого 2018 року №122/4186 «Про відхилення проекту рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-інвестиційний фонд» на вулиці Волоській, 11а у Подільському районі міста Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку офісного центру».

3. Зобов'язати Київську міську раду (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ) протягом одного місяця розглянути клопотання позивача та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Аграрно-інвестиційний фонд» на вулиці Волоській, 11а у Подільському районі міста Києва для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку офісного центру.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суддя В.В. Аверкова