Справа № 805/3690/18-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 р. Справа№805/3690/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.05.2018 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій щодо невиплати пенсії з 01.04.2017 протиправними та зобовязання здійснити нарахування та виплату належної пенсії з 01.04.2017.

В обґрунтування позову посилається на те, що він є пенсіонером за віком та внутрішньо переміщеною особою і, відповідно до довідки від 04.12.2015 № НОМЕР_1, як внутрішньо переміщена особа зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак з 1 квітня 2017 року відповідачем йому припинено виплату пенсії у звязку з перевіркою фактичного місця проживання.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що позивач перебуває на обліку в Словянському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. З 01.04.2017 позивачу призупинено виплату пенсії у звязку з тим, що на адресу Управління надійшло рішення комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО від 28.03.2017 № 38, відповідно до якого довідка ВПО на імя позивача скасована, у звязку з чим Управлінням припинено нарахування та виплату пенсії за особовим рахунком № 830599 з 01.04.2017.

Ухвалою суду від 25 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.06.2018 зупинено провадження в адміністративній справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №805/402/18-а.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.09.2018 поновлено провадження в адміністративній справі 805/3690/18-а.

Розгляд справи проведено за правилами ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач в даних правовідносинах є субєктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Відповідно до посвідчення серії АЗ № 416164 ОСОБА_1 має право на одержання пенсії за віком.

З 1 квітня 2017 року відповідачем призупинена виплата ОСОБА_1 пенсії за віком.

Листом № 5211/02 від 16.02.2018 відповідач повідомив позивача про те, що 25.03.2017, згідно отриманих списків тривало відсутніх за місцем проживання отримувачів пенсій з числа внутрішньо переміщених осіб, виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 припинено.

Спірним у даній справі є правомірність припинення відповідачем виплати пенсії позивачу.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії, гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Згідно статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону № 1058-ІV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону 1058-ІV, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009); у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно ст. 5 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 47 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

З заперечень відповідача вбачається, що виплату пенсії припинено у звязку із скасуванням довідки про реєстрацію внутрішньо переміщеної особи.

Разом з цим, рішення про припинення позивачу виплати пенсії відповідачем не приймалось.

Позивачем надано до суду копію пенсійного посвідчення, для отримання пенсійних виплат.

Згідно із ч.1 і ч. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає підставу припинення або зупинення пенсійних виплат з огляду скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Крім того, як свідчить аналіз положень Закону № 1058-IV, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених ст. 49 цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов'язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з Правилами реєстрації місця проживання, затверджених постановою ОСОБА_2 Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться, зокрема, до паспорта громадянина України.

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 серії ВТ № 094847, позивач з 25 серпня 1981 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 6.

Відповідно до довідки від 04.12.2015 № НОМЕР_1, зареєстроване фактичне місце проживання позивача як внутрішньо переміщеної особи за адресою: Донецька область, м.Словянськ, вул. Шкільна, б. 1, яка також була надана до Управління.

Скасована довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та результати перевірки баз отримувачів пенсійних виплат внутрішньо переміщених осіб та Єдиної інформаційної бази не є передбаченими законом підставами для припинення виплати пенсії, а постанова КМУ № 365 від 08.06.2016 року Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

Право виносити закони, вносити до них зміни належить виключно Верховній раді України і не може передаватися іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Верховна рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Нормативно-правові акти ОСОБА_2 Міністрів України відносяться до категорії підзаконних, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили. Право на обмеження конституційних прав громадян ОСОБА_2 Міністрів України Верховною радою України не надано.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідач, припиняючи виплату пенсії позивачеві, діяв у спосіб, не передбачений законодавством.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 03.05.2018 у зразковій справі № 805/402/18, яке, у відповідності до постанови ОСОБА_3 Верховного Суду, набрало законної сили 04.09.2018.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, оскільки дана адміністративна справа є типовою, суд, при ухваленні рішення враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаному рішенні за результатами розгляду зазначеної зразкової справи.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 19 Конституції України, ч.1 ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки з 01 квітня 2017 року позивачу припинено виплату пенсії за відсутності законодавчо встановлених підстав та без прийняття відповідного рішення.

За вказаними обставинами суд дійшов висновку, що діями відповідача щодо призупинення виплати пенсії порушені права позивача на отримання пенсії, оскільки відповідач на виконання вимог ст. 49 Закону № 1058-IV не приймав рішення про припинення виплати пенсії позивачу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність дій щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.04.2017, а отже позов підлягає задоволенню.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 25 травня 2018 року позивачеві відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення по справі.

Частиною 2 ст. 133 КАС України визначено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI, розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07.12.2017 № 2246-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року складає 1762 грн.

З огляду на те, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень судових витрат у розмірі 704,80 грн.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд , -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, Донецька область, м. Єнакієве, вул. Ладожська, 8) до Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, м.Словянськ, пл. Соборна, 3) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017.

Зобовязати Словянське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити нарахування та виплату належної пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 пенсії за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Словянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, м.Словянськ, пл. Соборна, 3) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 0001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 820019, отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 вересня 2018 року.

Суддя Ушенко С.В.