Справа № 137/1140/18
Суддя: Гопкін П. В.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 137/1140/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" вересня 2018 р.
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участі секретарів Іванової І.О., Гуменюка Б.І.,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 470101 від 05.07.2018 р. за ч.3 ст. 121 КУпАП,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.07.2018 близько 10 годині 23 хвилин у м. Вінниця поблизу площі Привокзальна він керував транспортним засобом ГАЗ 3302 418 ЗНГ номерний знак НОМЕР_1, який підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, відтак йому було інкриміновано порушення ст. 37 ЗУ "Про дорожній рух" та відповідно ч. З ст.121 КУпАП. Вважає, що інспектор невірно кваліфікував правовідносини та виніс постанову з порушенням закону. Оскільки порушується вимога принципу законності, правової визначеності та п. 5 ч. 2 ст. 283 КУпАП відповідно до якої зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має містити зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Постанова № 470101 містить посилання на невірну статтю ЗУ " Про дорожній рух"' та не відповідає вимогам до її змісту, а саме п. 5 ч. 2 ст. 283 КУпАП, тому позивач вважає, що дана постанова має бути скасована.
Одночасно позивач вважає, що транспортний засіб яким він володіє на праві власності, не є таким, що потребує проходження технічного контролю, оскільки він використовувався на час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення виключно для власних потреб, та без мети отримання прибутку або, як таксі. Окрім того, транспортний засіб не перебуває на обліку в жодній комерційній організації чи юридичній особі, а позивач не є зареєстрованим, як фізична-осаба підприємець, що свідчить про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП. Відтак постанову про накладення стягнення вважає неправомірною.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, уповноважений представляти інтереси позивача на підставі довіреності від 06.08.2018 р. (а.с. 20), у судовому засіданні просив задовольнити позов та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відносно свого довірителя з підстав наведених у позовній заяві.
Відповідач інспектор 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про місце дату та час судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином (а.с. 25).
Представник третьої особи Управління патрульної поліції у Вінницькій області в судове засідання не зявився, надіславши відзив на позовну заяву, згідно якого заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова винесена у встановленому порядку, а тому є правомірною (а.с. 28-31).
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, відзив, а також оглянушви диск із подіями котрі відбувались 05.07.2018 р. за участі позивача та відповідача, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Відповідно до статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ передбачено, що обов'язковому технічному контролю не підлягають:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".
Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року №137 «Про затвердження Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу" та ст.35 ЗУ «Про дорожній рух» передбачена періодичність проходження обов'язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.
Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №470101 винесеної05.07.2018 р. на просп.. Коцюбинського у м. Вінниця Вінницької області, інспектором УПП у Вінницькій області Михайловським В.В., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що останній керував транспортним засобом марки ГАЗ 3302 418, державний номерний знак НОМЕР_2, який своєчасно не пройшов обов'язковий технічний контроль, чим порушив ст. 37 «Про дорожній рух» (а.с. 7).
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АВС 064603, встановлено, що власником транспортного засобу ГАЗ 3302 418 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_2, являється ОСОБА_1 - позивач у справі. Тип даного транспортного засобу бортовий малотоннажний -В, повна маса 3500, 2007 року випуску (а.с. 10).
Оскільки транспортний засіб, яким керував позивач ОСОБА_1 є вантажним автомобілем, вантажопідйомністю до 3,5 тонни та експлуатується більше двох років, відповідно до зазначених положень законодавства він підлягає обов'язковому технічному контролю кожні два роки. Тобто позивач, експлуатуючи транспортний засіб, який не пройшов вчасно обов'язковий технічний контроль, допустив порушення ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», якою передбачена заборона експлуатації незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, також транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю.
Доводи представника позивача про те, що автомобіль, яким керував позивач є легковим, оскільки в технічному паспорті на автомобіль зазначена категорія «В», до уваги судом не беруться з огляду на наступне.
Правилами дорожнього руху України передбачено категорії транспортних засобів, зокрема до категорії В належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Отже, враховуючи те, що повна маса автомобіля ГАЗ 3302 418 ЗНГ становить 3500 кілограмів, даний автомобіль є бортовим малотоннажним, про що зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу АВС 064603 (а.с. 7).
Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Пунктом 2 ч астини 2 вказаної статті зазначено, що обов'язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
Також встановлено, що періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.
На кожний транспортний засіб, що пройшов обов'язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб'єкт проведення обов'язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
Відповідно до п. 1.10. Постанови КМУ «Про Правила дорожнього руху», № 130, від 10 жовтня 2001 р., вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. У свою чергу легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев'яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи (зокрема відеозаписом (а.с. 33), позивач керував автомобілем ГАЗ 3302 418 ЗНГ, тип «Бортовий малотонаж.-В», 2007 року випуску, повною масою 3500 кг, масою без навантаження 2450 кг., тобто транспортним засобом призначеним обладнанням для перевезення вантажів, на теперішній час транспортний засіб експлуатується більше двох років, позивач не повідомив про наявність в нього протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, а тому відсутні підстави вважати неправомірними дії інспектора при складанні протоколу про адміністративне правопорушення; постанова про накладення адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, інспектор діяв в рамках своїх повноважень.
Водночас судом враховано дотримання відповідачем процедури розгляду адміністративної справи з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частина третя статті 121 цього Кодексу), від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з Розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається, зокрема, за місцем його вчинення, на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 121 КУпАП виноситься на місті вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з Розділом ІV зазначеної Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови вручається під підпис. У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.
З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав постанову про адміністративне правопорушення 05.07.2018 року, тобто в день її винесення (а.с. 7).
Таким чином, у суду не має підстав вважати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся з порушенням прав та законних інтересів позивача.
Суд вважає, що відповідач довів законність постанови про накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 470101 від 05.07.2018 року, а наявні в справі докази вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та правомірність дій відповідача з винесення зазначеної постанови. У свою чергу стороною позивача не доведено протилежного.
Відтак, за встановлених при розгляді цієї справи обставин, суд дійшов висновку, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 121 КУпАП та відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності, розмір накладеного на позивача адміністративного стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 121 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП ст.ст. 2-10, 72-77, 241-244,246, 286, 297 КАС України, суд,
У задоволенні позову, ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 470101 від 05.07.2018 р. за ч.3 ст. 121 КУпАП, відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Гопкін П. В.