Справа № 2340/3915/18
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 вересня 2018 року справа № 2340/3915/18

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 2340/3915/18

за позовом приватного підприємства «ЧЕРКАСИ-ІНТЕРСТРОЙ»

до Головного управління ДФС у Черкаській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнято ухвалу.

26.09.2018 ПП «ЧЕРКАСИ-ІНТЕРСТРОЙ», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, просить: скасувати як протиправні податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 11.06.2018 №, від 11.06.2018 № та від 29.08.2018 №009142200.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків з огляду на таке.

Згідно пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем у обґрунтування позовної заяви зазначено, зокрема, що відповідачем 11.06.2018 прийнято податкове повідомлення-рішення (далі - ППР) № НОМЕР_1 про сплату 15 906 411 грн. за платежем податок на прибуток приватних підприємств, а у додатках до позовної заяви надано ППР від 11.06.2018 № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1 596 411 грн. Також, у прохальній частині позовної заяви не зазначено суми оскаржуваних ППР, у звязку із цим не зазначено розрахунок сплати судового збору за кожну вимогу майнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою.

Вимогою варто вважати прохання позивача, спрямоване на захист його порушеного права чи інтересу в публічних правовідносинах. На практиці це прохальна частина позовної заяви, що наводиться після слів «прошу суд». Пов'язаність вимог у тому, що усі вони випливають з одних спірних публічних правовідносин і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних (доказах). Позовні вимоги можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, що нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Суд зазначає, що з позиції позивача одночасно йдеться про загальну і спрощену системи оподаткування, прямі і непрямі податки. Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. Згідно підпункту 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить, зокрема єдиний податок. Відповідно до підпунктів 9.1.1 та 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належать, зокрема податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість. Відповідно до підпункту 14.1.178 Податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок.

У прохальній частині позовної заяви містяться вимоги про скасування ППР від 11.06.2018 №, від 11.06.2018 № та від 29.08.2018 №009142200, проте не йдеться про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств, про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість, про збільшення грошового зобовязання з єдиного податку з юридичних осіб, що регулюються різними розділами Податкового кодексу України, останні мають різну за змістом звітність у контексті доказування та різне у часі застосування правила першої події у визначенні податкового зобовязання з ПДВ та прибутку підприємства. У тексті позовної заяви відсутнє обґрунтування повязаності заявлених вимог щодо рішень відповідача.

Суд зазначає, що відповідно до норм Податкового кодексу України нарахування здійснюється: розділ V податок на додану вартість; розділ ІІІ податок на прибуток підприємств; розділ ХІV єдиний податок.

У позовній заяві зазначено про статтю 19 Конституції України і статтю 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проте не зазначено які саме пункти, частини відповідачем не було дотримано при прийнятті кожного із оскаржуваних ППР та у чому виражається порушення частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача. Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Позивачем у позовній заяві не зазначено обґрунтування щодо порушення оскаржуваними діями прав, свобод, інтересів позивача.

У позовній заяві йдеться про Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, процесуальний статус якого не визначений.

Згідно частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем не надано у додатках до позову відповідної податкової та фінансової звітності з податку на прибуток підприємств, податку на додану вартість, єдиного податку та документів на підтвердження відповідного статусу платника податку.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, статтею 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом приватного підприємства «ЧЕРКАСИ-ІНТЕРСТРОЙ» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, залишити без руху.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом:

- надання нової редакції позовної заяви: із приведенням позовних вимог у відповідність до частини 1 статті 5 та частини 1 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України; із приведенням у відповідність описової та мотивувальної частини позовної заяви до змісту прохальної частини; із зазначенням обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, інтересів позивача;

- наданням доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова