Справа № 804/363/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року Справа №804/363/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Г. В. Кадникової,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП» до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації про визнання незаконним рішення,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП» (далі ТОВ «Горлівське АТП», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправним та скасування рішення Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації, оформлене наказом або іншим розпорядчим актом про розірвання договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р., укладеного між Головним управлінням розвитку базових галузей промисловості, енергетики та енергоефективності Донецької обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП».
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вважає протиправним рішення відповідача про розірвання з ним з 21.07.2017р. в односторонньому порядку договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р. Про це він отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Східні Автовокзали» (далі ТОВ «Східні Автовокзали») відповідне повідомлення. Однак, за твердженнями позивача, він не отримував від відповідача жодного повідомлення про порушення ним умов договору чи транспортного законодавства, з огляду на що вважалося б законним та обґрунтованим припинення з ним договірних зобовязань. Також за поясненнями позивача, рішення щодо односторонньої відмови від договору повинно прийматися відповідачем у вигляді акта індивідуальної дії наказу, як того вимагає ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації». Тому він просить суд визнати протиправним рішення відповідача про розірвання договору перевезення пасажирів та скасувати його.
Ухвалою суду від 28.03.2018р. було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу відповіді на відзив.
У встановлений судом строк відповідач не надав суду своїх заперечень проти позову.
Ураховуючи положення ч.3 та ч.4 ст.257, ст.261, ст.262 КАС України, суд розглянув цю адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми українського законодавства, прийшов до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2012р. між ТОВ «Горлівське АТП», як перевізником, та Головним управлінням розвитку базових галузей промисловості, енергетики та енергоефективності Донецької облдержадміністрації, як організатором, було укладено договір на перевезення пасажирів №1119-54/12, відповідно до якого позивачу було надано право на перевезення пасажирів на приміському внутрішньообласному маршруті загального користування сполученням «Курахове (АС) Донецьк (АВ-1)» в режимі звичайному згідно з графіками 1-8 (а.с.8-11).
Позивачу 20.07.2017р. від ТОВ «Східні Автовокзали» (особа, яка надає автостанційні послуги в Донецькій області) стало відомо про дострокове розірвання відповідачем раніше укладеного між сторонами договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р. (а.с.6). Як зазначив позивач, жодне повідомлення та/або інше рішення про розірвання договору він не отримував.
Листом від 24.07.2017р. №121 позивач звернувся до відповідача з вимогою повідомити або спростувати інформацію про дострокове розірвання договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р., пояснити підстави розірвання та надати підтверджуючи документи (а.с.36).
Листом №До 01-12-2544-06/01 від 09.08.2017р. відповідач повідомив позивача, що підставами для дострокового розірвання договору стало порушення позивачем вимог пунктів 20 - 22 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18.02.1997р. та Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та звязку України №278 від 07.05.2010р., тобто загальних вимог законодавства про автомобільний транспорт (а.с.37-38).
Не погоджуючись з обставинами, на які посилався відповідач, вважаючи що ним, як структурним підрозділом місцевого органу виконавчої влади, було порушено встановлений порядок та підстави для односторонньої відмови від договору, встановлений самим договором та спосіб прийняття рішення, визначений Законом України «Про місцеві державні адміністрації», позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про розірвання договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р.
З огляду на викладене, спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу правомірності чи протиправності дій відповідача щодо дострокового розірвання договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р., дотриманням ним законодавчо визначеної форми, способу та порядку його розірвання.
Суд зазначає, що правове підґрунтя організації та здійснення перевезення пасажирів на автомобільному транспорті визначається Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон).
Так, згідно з ст.7 Закону, забезпечення організації пасажирських перевезень покладається, зокрема, на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації. Договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міського, приміського та міжміського сполучення, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.
До повноважень організатора відноситься проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування; забезпечувати укладення договору на автобусних маршрутах загального користування із автомобільним перевізником - переможцем конкурсу та забезпечувати контроль за виконанням ним умов договору чи дозволу; достроково розірвати договір з автомобільним перевізником чи позбавити його дозволу в разі порушення ним умов договору чи дозволу.
У свою чергу, процедура підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, що є обов'язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, автомобільними перевізниками та іншими, визначається Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою КМУ №1081 від 03.12.2008р. (далі Порядок №1081).
Відповідно до п.53 Порядку №1081, у редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, організатор не пізніше ніж через 30 днів з моменту набрання чинності рішенням конкурсного комітету укладає з переможцем конкурсу договір (на міському та внутрішньообласному автобусних маршрутах) або видає дозвіл (на міжобласному автобусному маршруті) згідно з обов'язковими умовами визначеного конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.
Як свідчить зміст преамбули договору №1119-54/12 від 28.12.2012р., укладеного між позивачем та відповідачем, його було укладено з позивачем, як переможцем конкурсу на перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області, на підставі протоколу засідання конкурсного комітету від 16.11.2012р. №194/54 та наказу відповідача №45-од від 13.12.2012р. Предметом даного договору є надання організатором перевізнику права на перевезення пасажирів та багажу на автобусному маршруті загального користування сполученням «Курахове (АС) Донецьк (АВ-1)» на умовах, визначених рішенням конкурсного комітету і цим договором. Відповідно до п. 8.1. термін дії договору до 28.12.2017р. (а.с.8).
Додатковою угодою №5 від 07.09.2016р. сторонами були внесені зміни до предмету договору №1119-54/12 від 28.12.2012р., відповідно до яких було скорочено маршрут руху та було надано позивачу право на перевезення пасажирів на приміському внутрішньообласному маршруті загального користування сполученням «Курахове (АС) Марїнка (КПВВ)» в режимі звичайному згідно з вип. 1-6. Відповідно до даної додаткової угоди було розроблено схему маршруту «Курахове (АС) Марїнка (КПВВ)», яку було затверджено відповідачем та підписано позивачем, а також розклади руху, відповідно до випуску 1-6, які окрім сторін, додатково було погоджено з ТОВ «Східні Автовокзали» (а.с.13-21).
Слід зазначити, що додаткова угода №5 від 07.09.2016р., розклади руху «Курахове (АС) Марїнка (КПВВ)» та схема маршруту «Курахове (АС) Марїнка (КПВВ)» складені у відповідності до вимог чинного законодавства та відповідають умовам Договору, оскільки, згідно з п.2.1.1., п.2.1.3. договору відповідач, як організатор, зобовязаний затвердити паспорт маршруту у 2-х примірниках по одному для кожній із сторін та інформувати позивача про зміни схеми маршруту, розкладу руху на маршруті та інші зміни нормативно-правового характеру (а.с.13-21).
У свою чергу, вимоги до паспортів автобусних маршрутів регулярних та регулярних спеціальних перевезень, процедуру розроблення, погодження та затвердження таких паспортів визначаються Порядком розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та звязку України №278 від 07.05.2010р. (далі Порядок №278).
Так, відповідно до п.2.1. Порядку №278, схема маршруту та затверджений організатором розклад руху автобусів є невідємними складовими паспорту маршруту регулярних перевезень.
Відповідно до п.21 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18.02.1997р. (далі - Правила №176) внесення змін до маршруту та/або графіка руху, передбачених пунктом 20 цих Правил, здійснюється шляхом внесення змін до договору про організацію перевезень чи дозволу на обслуговування (далі - дозвіл) за погодженням сторін.
Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Також відповідно до ст.188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.
Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.
У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
З урахуванням вказаних вище норм, суд зазначає, що для одностороннього розірвання договору, укладеного між позивачем та відповідачем, повинна бути дотримана процедура, врегульована ЦК України та ГК України. Тому посилання відповідача у своїх листах до позивача на умови договору, в тому числі на п.6.3 договору, тобто щодо необхідності надіслання перевізнику повідомлення про односторонню відмову від договору, свідчить лише про початок процедуру врегулювання порушеного питання. Хоча відповідач не дотримався і цього, не надіслав позивачу повідомлення про односторонню відмову від договору, а протиправно одразу надіслав його директору ТОВ «Східні Автовокзали» (лист від 18.07.2017р. №01-12/666-06/01) (а.с.7).
З огляду на це, суд акцентує увагу на тому, що посилаючись на відсутність у перевізника паспорта маршруту регулярних перевезень сполученням «Курахове (АС) Марїнка (КПВВ)», як на підставу одностороннього розірвання договору з ним, не здійснив жодних дій щодо витребування його або зясування його наявності, не додав підтверджуючих доказів. При цьому суд критично ставиться до тверджень відповідача у листі від 09.08.2017р. №До 01-12-2544-06/01 про встановлення відсутності у перевізника паспорта маршруту з огляду на його відсутність у самого організатора.
Таким чином, системний аналіз встановлених обставин справи, зазначених вище вимог законодавства, з урахуванням наявних у справі письмових доказів, дозволяє дійти висновку про безпідставність тверджень відповідача щодо порушення позивачем вимог п.п.20-22 Правил №176 та Порядку №278, невмотивованість та необґрунтованість дій щодо одностороннього розірвання договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р.
Крім того, з приводу тверджень позивача про оформлення рішення про дострокове розірвання договору №1119-54/12 від 28.12.2012р., суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень на приміських і міжміських автобусних маршрутах загальногокористування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Організація, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначається Законом України «Про місцеві державні адміністрації». Виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації (ч. 1 ст. 1 вищезгаданого Закону).
Як свідчить предмет договору №1119-54/12 від 28.12.2012р., позивачу було надано право обслуговувати приміський внутрішньообласний маршрут загального користування із одночасним визначенням відповідачем обовязкових умов роботи на маршруті, спрямувавши договірні права та обов'язки на реалізацію останнім своїх управлінських функцій суб'єкта владних повноважень на виконання приписів Закону та Порядку №1081.
Підставою для укладання договору з позивачем був наказ відповідача №45-од від 13.12.2012р., виданий на виконання вимог п. 51 Порядку №1081, відповідно до якого рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу вводяться в дію наказом (постановою або іншим розпорядчим документом) організатора протягом не більш як 30 робочих днів з дня проведення конкурсу.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів накази.
Виходячи з вищевикладеного, суд бере до уваги твердження позивача та зазначає, що рішення відповідача, зокрема про розірвання в односторонньому порядку договору, повинні викладатися у формі наказу. З урахуванням цього, суд приходить до висновку про те, що дії відповідача щодо не складення наказу щодо прийнятого рішення про односторонню відмову від договору також є протиправними.
Крім того, суд зазначає, що дії відповідача як субєкта владних повноважень не відповідають вимогам ч.2 ст.2 КАС України.
Відтак, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обовязок субєкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обовязок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Приймаючи до уваги викладене вище, суд прийшов до висновку, що доводи позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи та є обґрунтованими, але лише щодо протиправності дій відповідача щодо односторонньої відмови від укладеного договору з відповідачем. Крім того, суд враховує те, що відповідач жодним чином не довів суду правомірності свого рішення, не надав ані відзиву на позовну заяву, ані інших письмових доказів.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2, абз.2 ч.4 ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання дій субєкта владних повноважень протиправними.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне частково задовольнити розглядуваний адміністративний позов, а саме на підставі ч.2 ст.9 КАС України з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р., укладеного між Головним управлінням розвитку базових галузей промисловості, енергетики та енергоефективності Донецької обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП», а також зобовязати Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації поновити дію договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р., укладеного між Головним управлінням розвитку базових галузей промисловості, енергетики та енергоефективності Донецької обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП», у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що на підставі ч.1, ч.3 ст.139 КАС України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, стягненню з Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Горлівське АТП» підлягають судові витрати у розмірі 1 600,00грн., сплата яких підтверджується платіжним дорученням від 26.12.2017р. №567.
Керуючись ст.ст.90, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП» до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації про визнання незаконним рішення задовольнити частково.
Визнати протиправними дії відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р., укладеного між Головним управлінням розвитку базових галузей промисловості, енергетики та енергоефективності Донецької обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП».
Зобовязати Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації поновити дію договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р., укладеного між Головним управлінням розвитку базових галузей промисловості, енергетики та енергоефективності Донецької обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП».
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст рішення у повному обсязі складено 27 квітня 2018р.

Суддя ОСОБА_1