Справа № 0440/5089/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Справа № 0440/5089/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до відділу з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Петриківської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та скасування рішення, -
09.07.2018 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Петриківської райдержадміністрації (далі відповідач), в якій з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
- скасувати рішення реєстратора Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 21346896 від 15.05.2015 року;
- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрів прав власності на нерухоме майно про відкриття Розділу зі скасуванням Розділу № 21346896 від 15.05.2015 року.
У обґрунтування позову зазначено, що у березні 2017 року, маючи намір здійснити відчуження на житловий будинок № 41 по вул. Шевченка в смт. Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, позивач звернувся до нотаріуса з метою укладення договору дарування на користь свого сина. Нотаріусом відмовлено в укладенні угоди з підстав того, що державну реєстрацію права власності на житловий будинок проведено невірно, а саме: у наявності два відкритих розділи на один обєкт нерухомого майна. Оскільки, діючим законодавством не передбачено скасування рішення про державну реєстрацію прав на підставі окрім рішення суду, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 04.09.2018 року о 14:00 год.
Представником позивача 04.09.2018 року подано до суду клопотання про розгляд справи № 0440/5089/18 без участі представника позивача в порядку письмового провадження.
04.09.2018 року відповідачем подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами. У клопотанні також зазначено, що відповідач проти позову не заперечує.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявились у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, враховуючи клопотання учасників справи та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_2 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: № 41 по вул. Шевченка в смт. Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕО 576854, сформованого 15.05.2015 року о 17:27:02, виданого державним реєстратором Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3.
Листом № 169 від 03.05.2018 року ОСОБА_4 сільською радою надано відповідь на вказане звернення позивача, в якій наявність помилки не заперечували та зазначили, що виконати прохання неможливо через те, що чинним законодавством не передбачено закриття розділу на підставі задвоєння реєстрації державної реєстрації прав. Внести зміни до записів у державний реєстр речових прав на нерухоме майно можливо лише за рішенням суду, тому рекомендували позивачу звернутись із заявою про скасування рішення від 15.05.2015 року № 21346896 у судовому порядку.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єкті в цих прав.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.
Згідно п. 5 ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстратор відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав.
Як визначено ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невідємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на кожний обєкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер обєкту нерухомого майна.
Відповідно до ч. 6 п. 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (далі Порядок), ведення Державного реєстру прав передбачає відкриття та у випадках, передбачених законом, закриття розділів у Державному реєстрі прав, внесення до розділів або спеціального розділу Державного реєстру прав відомостей про набуття, зміну або припинення речових прав та їх обтяжень, про обєкти та субєктів таких прав.
За визначенням п. 37. Порядку до Державного реєстру прав під час проведення державної реєстрації набуття права власності, державної реєстрації набуття чи зміни інших речових прав на нерухоме майно або обтяжень речових прав замість наявних відомостей, що містяться у відкритому розділі або спеціальному розділі Державного реєстру прав, вносяться нові відомості, визначені у пунктах 30-32 цього Порядку.
У разі коли під час проведення державної реєстрації набуття права власності у відкритому розділі Державного реєстру прав містяться відомості про інше речове право, похідне від права власності, замість наявних відомостей про попереднього субєкта права власності вносяться також нові відомості, визначені у пункті 31 цього Порядку.
З аналізу вказаних норм суд приходить до висновку, що новий розділ в Державному реєстрі прав за рішенням державного реєстратора відкривається на кожний окремий об'єкт нерухомого майна у випадках, коли право власності на такий об'єкт нерухомості заявлено, а у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості від одного власника до іншого, під час проведення державної реєстрації, державний реєстратор повинен замість існуючих відомостей щодо об'єкту нерухомості, які містяться у відкритому розділі Державного реєстру прав, внести нові відомості, зокрема, щодо суб'єкта права власності, форми власності, підстави для виникнення права власності, підстави для внесення запису про право власності та суб'єкта цього права.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, доведеність позивачем обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у сумі 704,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 3204994 від 02.07.2018 року.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 704,80 грн. підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Оскільки відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не є відокремленим підрозділом Петриківської райдержадміністрації, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з Петриківської райдержадміністрації за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України , суд, -
Скасувати рішення реєстратора Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 21346896 від 15.05.2015 року;
Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрів прав власності на нерухоме майно про відкриття Розділу зі скасуванням Розділу № 21346896 від 15.05.2015 року.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя ОСОБА_1