Справа № 205/2606/18(2-а/205/83/18)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2018 рокусправа № 205/2606/18(2-а/205/83/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Бишевська Н.А.

судді: Добродняк І.Ю., Семененко Я.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2018 (суддя Шавула В.С.)

у справі № 205/2606/18(2-а/205/83/18)

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до інспектора 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі, Департамент патрульної поліції лейтенант поліції Шаруди Андрія Валерійовича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

"20" квітня 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департамент патрульної поліції лейтенант поліції Шаруди Андрія Валерійовича в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА №358118 від 12.04.2018 року, якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача та, відповідно протиправністю винесення спірної постанови.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 р. у справі № 205/2606/18(2-а/205/83/18) адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департамент патрульної поліції лейтенант поліції Шаруди Андрія Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволено.

Рішення суду мотивовано відсутністю доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Не погодившись з рішенням суду, Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 р. у справі № 205/2606/18(2-а/205/83/18), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників _сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін__ не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, постановою серії ЕАА №358118 від 12.04.2018 року, прийнятою інспектором 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департамент патрульної поліції лейтенант поліції Шарудою А.В. на позивача накладено стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови 12.04.2018 року об 10-43 год. В м. Дніпро по вул. Робоча, буд,81 водій керуючи авто здійснив зупинку менш ніж за 30 метрів до знаку пункт зупинки тролейбусу, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи постанову відповідача протиправною позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не надано суду достатніх доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Так, згідно з п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до розділу 33 ПДР України дорожній забороняючий знак 3.34 "Зупинку заборонено" передбачає заборону зупинки і стоянки транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до вимог п.п. 15.1, 15.2 ПДР, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Пунктом 15.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, позивачем не спростовано ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції факт здійснення ним зупинки в місці зупинки громадського транспорту, а, відповідно і факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідачем на підтвердження доводів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови до суду першої інстанції надано диск з відеозаписами з нагрудного відеореєстратора інспектора, який міститься в матеріалах справи.

Переглянувши відеозаписи, які містяться на наданому диску, колегією суддів було встановлено, що адміністративне правопорушення, на підставі якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, фактично підтверджено.

З наданого відеозапису підтверджується факт зупинки позивача на зупинці громадського транспорту, крім того з відеозапису вбачається, що позивач не заперечує факт зупинку в забороненому місці.

Отже, доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 р. у справі № 205/2606/18(2-а/205/83/18) - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 р. у справі № 205/2606/18(2-а/205/83/18) - скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко