Справа № 335/5636/18
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5636/18 2-а/335/216/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Рибалко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Мереуци М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області рядового поліції 3 батальйону 2 роти Медвєдєва Олега Павловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом поліцейського УПП у Запорізькій області рядовий поліції 3 батальйону 2 роти Медвєдєва О.П. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, зазначивши наступне.

14 травня 2018 р. о 6 годині 47 хвилин, перебуваючи під час виконання трудових обов'язків з керування автобусом VOLKSWAGEN LT 35 № НОМЕР_1, Позивач під'їжджав до вулиці Портової 1-а, та був зупинений Відповідачем, який підійшов до позивача та попросив надати документи, які відразу були надані.

Через певний час документи позивачу було повернено вже з постановою у справі про адміністративне правопорушення, де зазначалося порушення, які нібито полягали у керуванні маршрутним транспортним засобом, у якого не працював передбачений конструкцією замок дверей, чим порушено п. 31.4.7 ПДР. За це позивача було відразу притягнено до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Позивач у позові зазначає, що докази надані ним це витяг з журналу реєстрації операцій перевірки технічного стану КТЗ контрольно-пропускним пунктом в день складання оскаржуваної постанови та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу свідчать про відсутність технічної несправності зокрема тієї, що зазначена в постанові. Позивачем не порушувались будь-які правила дорожнього руху під час здійснення перевезення пасажирів. Отже, на думку позивача відсутні навіть причини для того, щоб зупинити транспортний засіб.

Також позивач зазначає, що при розгляді справи інспектором були допущені порушення його прав, передбачених КУпАП щодо процедури розгляду справи. З наведених підстав просить суд - постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 401552 від 14.05.2018 року скасувати, провадження у справі - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

Належно повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з'явився.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що згідно що постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 401552 від 14.05.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.121 КУпАП.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з права особи оскаржити рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 401552 від 14.05.2018 року зазначено, що позивач порушив п. 31.4.7 ПДР, у зв'язку з чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.121 КУпАП.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частина 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів.

Відповідач у постанові ЕАА № 401552 від 14.05.2018 року зазначає, що позивач порушив п. 31.4.7 ПДР, проте доказів на підтвердження цього факту не надає.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'являвся, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував твердження позивача, що він не порушував ПДР.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив п. 31.4.7 ПДР.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.121, ч.1 ст.121 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області рядового поліції 3 батальйону 2 роти Медвєдєва Олега Павловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського УПП у Запорізькій області рядовий поліції 3 батальйону 2 роти Медвєдєва Олега Павловича від 14.05.2018 року серії ЕАА № 401552 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.І.Рибалко