Справа № 810/3791/17
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року № 810/3791/17

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І.,

за участі: секретаря судового засідання Приходько Н.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тетіївський пряник" до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ «Тетіївський пряник» з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.08.2017 №.

В основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення покладено висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Ропа-Агросервіс".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Тетіївський пряник" зазначило, що вважає податкове повідомлення-рішення від 09.08.2017 № безпідставним та таким, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавтсва, оскільки податковий кредит ТОВ «Тетіївський пряник» сформований на підставі господарських відносин між позивачем та ТОВ «Ропа-Агросервіс», а саме - товар наданий контрагентом та оплачений позивачем. При цьому, позивач вказує на те, що посилання посадових осіб відповідача на фізичну неможливість перевезення транспортним засобом позивача заявлену у подорожніх листах вагу товару, є безпідставними, оскільки перевіряючі не є експертами, та не володіють спеціальними знаннями.

Відповідач з позовом не погодився, надав до суду письмове заперечення, в якому зазначив, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки встановлено порушення позивачем достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість та виявлено завищення такого відшкодування на суму 34137,00 грн за квітень 2017 року. Так, у ході проведення перевірки, посадовим особам відповідача було надано подорожні листи ТОВ «Тетіївський пряник», відповідно до яких автомобільним транспортом позивача перевозився вантаж масою 6,74 тонни за одну їздку, у той час, як згідно технічних характеристик автомобільного транспорту позивача, його максимальна вантажопідйомність становить 2,55 тонни. У зв`язку із зазначеним, відповідач вважає, що позивач не міг реалізувати товар у заявленій кількості, що свідчить про завищення вказаного ним податкового кредиту.

Ухвалою суду від 09.11.2017 відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 21.11.2017 у зв`язку із призначенням автотоварознавчої експертизи, провадження у справі було зупинено. На підставі ухвали суду від 19.03.2018 та у зв`язку із неможливістю надання висновку експертом, провадження у справі було поновлено.

Ухвалою суду від 22.03.2018 було призначено судову автотехнічну експертизу та зупинено провадження у справі до отримання результатів експертизи.

На адресу суду 03.08.2018 надійшов висновок експерта судової автотехнічної експертизи, тому ухвалою суду від 13.08.2018 провадження у справі було поновлено.

У судове засідання, призначене на 26.09.2018, прибули представник позивача та представник відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов. Представник відповідача позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетіївський пряник" відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є юридичною особою з 08.09.2009 (а.с.67).

Видами діяльності позивача за КВЕД є:

1. Код КВЕД 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості.

2. Код КВЕД 10.72 Виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання (основний).

3. Код КВЕД 10.73 Виробництво макаронних виробів і подібних борошняних виробів.

4. Код КВЕД 10.82 Виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів.

5. Код КВЕД 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань.

6. Код КВЕД 11.07 Виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки.

7. Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Як платник податків перебуває на обліку з 09.09.2009 у Тетіївському відділенні Білоцерківської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області, є платником ПДВ.

Судом встановлено, що між ТОВ "Ропа-Агрсервіс" (Продавець) та ТОВ "Тетіївський пряник" (Покупець) укладено договір від 04.01.2017, відповідно до якого продавець приймає на себе зобов`язання передати, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію - пшеницю (а.с. 29).

Пунктом 3.1 вказаного Договору передбачено, що ціна однієї тонни вказується у видаткових накладних.

У відповідності до пункту 5.1. Договору, покупець здійснює розрахунок за товар після його тримання.

На виконання умов договору, його сторонами було оформлено наступні видаткові накладні:

- видаткова накладна від 14.04.2017 №14 на суму 111148,33 грн, ПДВ 22229,67 грн (а.с. 30);

- видаткова накладна від 16.04.2017 №16 на суму 27521,67 грн, ПДВ 5504,33 грн (а.с. 31);

- видаткова накладна від 21.04.2017 №32 на суму 81503,33 грн, ПДВ 16300,67 грн (а.с. 32);

- видаткова накладна від 25.04.2017 №33 на суму 54635,00 грн, ПДВ 10927,00 грн (а.с. 33).

Доставка товару здійснювалась транспортним засобом позивача ГАЗ-52 АІ5414ВХ, що встановлюється із подовжніх листів: подорожній лист від 25.04.2017 №381924 (а.с. 34); подорожній лист від 21.04.2017 №381920 (а.с. 35); подорожній лист від 06.04.2017 №381904 (а.с. 36); подорожній лист від 05.04.2017 №381903 (а.с. 37).

За результатами здійснення вищезазначеної господарської операції ТОВ «Тетіївський пряник» було включено до складу податкового кредиту 54961,67 грн за квітень 2017 року.

У подальшому, посадовими особами Податкового органу було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Тетіївський пряник» з питань правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за квітень 2017 року.

Перевірка проводилась з 20.06.2017 по 04.07.2017 на підставі направлення від 20.06.2017 №1421, виданого Головним управлінням ДФС у Київській області.

За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки від 11.07.2017 №1354/10-36-12-02/36178864, яким встановлено порушення пункту 198.5 статті 198, пункту 200.1, статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 34134,00 грн (а.с.15-28).

До зазначеного висновку контролюючий орган дійшов у зв`язку із тим, що у ході перевірки встановлено, що ТОВ "Тетіївський пряник" придбано товар у ТОВ "Ропа Агросервіс" у кількості 67,3 тонни на загальну суму 329770,00 грн, у тому числі 54961,67 грн ПДВ. Під час проведення аналізу подорожніх листів позивача, перевіряючими встановлено, що переміщення товару здійснювалось транспортним засобом марки ГАЗ, модель 5201, реєстраційний номер НОМЕР_1, наступним чином:

1) 05.04.2017 вищезазначеним транспортом перевезено 27,22 тонни вантажу, кількість їздок - 4 (а.с. 37);

2) 06.04.2017 вищезазначеним транспортом перевезено 6,74 тонни вантажу, кількість їздок - 1 (а.с. 36);

3) 21.04.2017 вищезазначеним транспортом перевезено 19,96 тонн вантажу, кількість їздок - 3 (а.с. 35);

4) 25.04.2017 вищезазначеним транспортом перевезено 13,38 тонн вантажу, кількість їздок - 2 (а.с. 34).

При цьому, контролюючий орган посилається на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САА №347196 на транспортний засіб марки ГАЗ, модель 5201, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до якого, технічні характеристики зазначеного транспорту дозволяють йому перевозити вантаж вагою 2,55 тонни за одну їздку. Враховуючи зазначене, відповідач переконаний, що транспортний засіб позивача міг перевезти лише 41,8 тонни.

На підставі акта перевірки від 11.07.2017 №1354/10-36-12-02/36178864, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від 09.08.2017 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 34137,00 грн та застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 8534,25 грн.

На думку позивача, висновки відповідача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а прийняте ним податкове повідомлення- рішення є протиправним, тому він звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Спірні у рамках даного провадження правовідносини регулюються Податковим кодексом України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1, 198.2 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулась раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податі у товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, ін. документами передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV визначено, що його дія поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності.

Виходячи з вимог пункту другого статті 3 Закону №996 бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 цього закону встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документи; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Разом з тим, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, наявність належно оформлених первинних бухгалтерських документів не є безумовною підставою для включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у ціні придбаного товару (послуг).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що постачання товарів контрагентом та оплата їх вартості позивачем підтверджується документально, господарські операції належним чином відображено у бухгалтерському і податковому обліку позивача та у податковій звітності, що свідчить про правомірне віднесення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту.

При цьому, у ході судового засідання, представник відповідача зазначив, що не заперечує щодо належного оформлення та наявності первинних документів, створених за результатами господарської діяльності ТОВ "Тетіївський пряник", однак наполягав на тому, що транспортний засіб позивача не мав фізичної можливості перевозити вантаж, вагою, зазначеною у подорожніх листах, що дає підстави вважати господарські операції, здійсненні позивачем, безтоварними.

Натомість, як пояснив представник позивача у судовому засіданні, транспортний засіб, яким перевозилась пшениця, був переобладнаний, а саме - збільшено висоту бортів до 40 см, що давало можливість здійснювати перевезення пшениці, вагою 7335 кг.

Водночас, наголосив, що під час проведення перевірки, посадовими особами контролюючого органу було оглянуто транспортний засіб позивача, та не маючи необхідних, спеціальних знань, сформовано висновок про неможливість перевезення транспортним засобом, заявлену позивачем вагу.

Також, вказав, що у ході провадження своєї господарської діяльності вже неодноразово перевозив товар вагою, більшою за 2,55 тонни, формуючи на підставі таких господарських операцій податковий кредит. Проте, будь-яких зауважень чи сумнівів щодо можливості перевезення вантажу з боку осіб податкового органу, не було.

З метою вирішення спору по суті та об`єктивного встановлення обставин справи, ухвалою суду від 22.03.2018 було призначено автотехнічну експертизу.

На вирішення автотехнічної експертизи поставлено такі питання:

1. Чи відрізняється колісний транспортний засіб марки «ГАЗ» модель 5201 тип Бортовий-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 1987 року випуску та його складові та частини від заводських параметрів та характеристик «ГАЗ» модель 5201 тип Бортовий-С?

2. Який обєм модифікованого бортового кузову колісного транспортного засобу марки «ГАЗ» модель 5201 тип Бортовий-С, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1987 року випуску?

3. Який індекс навантаження вантажних шин К-84МК У2 8.25R20, якими обладнаний колісний транспортний засіб марки «ГАЗ» модель 5201 тип Бортовий-С, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1987 року?

4. Яка максимальна функціональна вантажопідйомність колісного транспортного засобу марки «ГАЗ» модель 5201 тип Бортовий-С, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1987 року, враховуючі наявні зміни КТЗ (модифікації бортового кузову, шин)?

5. Яку вагу товарів, поставлених в межах господарської операції за договором Основний договір від 04 січня 2017 між ТОВ «Ропа-Агросервіс» () та ТОВ «Тетіївський пряник» міг перевести колісний транспортний засіб марки ГАЗ модель 5201 тип Бортовий-С, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1987 року випуску, враховуючи наявні модифікації?

За результатами проведення експертизи, експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, було прийнято висновок експерта від 16.07.2018 №7902/18-52 (а.с. 147-151).

З метою відповіді на поставлені в ухвалі питання, експертом було проведено огляд автомобіля ГАЗ, модель 5201, тип Бортовий - С, реєстраційний номер НОМЕР_1 на території ТОВ "Тетіївський пряник". При огляді встановлено, що досліджуваний автомобіль частково переобладнано з компоновкою деталей та вузлів від автомобіля ГАЗ-53.

Визначаючи вантажопідйомність досліджуваного автомобіля, спочатку його було зважено пустим, а потім завантажено мішками борошна і знову зважено, різниця ваги склала 5180 кг.

Таким чином, на підставі проведеної експертизи, експерт дійшов такого висновку: "В межах господарської операції за договором Основний договір від 04 січня 2017 між ТОВ "Ропа-Агросервіс" () та ТОВ "Тетіївський пряник" колісний транспортний засіб марки "ГАЗ" модель 5201 тип Бортовий -С, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1987 року випуску, враховуючи наявні модифікації міг перевезти 6,8 тонн зерна пшениці за одну ходку."

На думку суду, це означає, що зазначені позивачем у подорожніх листах відомості щодо перевезення вантажу (товару), зокрема його ваги, відповідає дійсності, а відтак податковий кредит, заявлений ТОВ "Тетіївський пряник" є обґрунтованим та розрахованим на підставі фактичних господарський операцій, здійснених позивачем. Тому, податкове повідомлення-рішення від 09.08.2017 № є таким, що прийнято без законних на те підстав.

Необхідним, на думку суду, є також потреба відмітити рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява №803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), у яких, перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання "справедливого балансу" між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський Суд з прав людини визнав, що «справедливий баланс» не додержується, коли платника податку на додану вартість позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин та з урахування вищенаведеного, позовні вимоги є такими, що відповідають чинному законодавству, ґрунтуються на його приписах, а тому, суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

У свою чергу, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Судом встановлено, що звертаючись до суду, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 02.11.2017 №3485 (а.с. 2).

Також, у ході судового розгляду позивачем було оплачено послуги експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України у розмірі 8580,00 грн, що підтверджується рахунком від 04.04.2018 №13060 та платіжним дорученням від 12.06.2018 №4054 (а.с. 159).

Згідно із частиною третьою статті 137 КАС України, спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), повязані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обовязків.

Частиною п`ятою цієї ж статті передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Отже, враховуючи документальне підтвердження судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи та принцип адміністративного судочинства, закріплений частиною третьої статті 2 КАС України щодо відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, компенсації на користь ТОВ "Тетіївський пряник" підлягають судові витрати у розмірі 10180,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 09.08.2017 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тетіївський пряник" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області () судові витрати у розмірі 10180 (десять тисяч сто вісімдесят) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата складення і підписання повного тексту рішення - 01 жовтня 2018 р.