Справа № 807/687/18
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2018 рокум. Ужгород№ 807/687/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації (вул. Волошина, 11, м. Іршава, Закарпатська область) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації (далі - Управління соціального захисту населення Іршавської РДА, відповідач), яким просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Іршавської РДА № 413 від 20 березня 2018 року «Про відмову у наданні допомоги сім'ям з дітьми» громадянці ОСОБА_1; 2) зобов'язати Управління соціального захисту населення Іршавської РДА призначити з лютого «допомогу на дітей одиноким матеріям» ОСОБА_1, передбачену ст. 18-1 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-12.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано строк п'ять днів з наступного дня після отримання копії ухвали для усунення недоліків.

26 липня 2018 року на виконання вимог ухвали від позивача на адресу суду надійшла заява щодо усунення недоліків позовної заяви.

З 31 липня 2018 року по 03 серпня 2018 року суддя перебував у відрядженні.

Ухвалою судді від 06 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду та роз'яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 відповідачем відмовлено у призначенні допомоги на дітей як одинокій матері з мотивів відсутності у позивача права на отримання такої допомоги, а саме - через те, що ОСОБА_1 проживає із співмешканцем ОСОБА_2, який являється батьком її дітей. Позивач стверджує, що з ОСОБА_2 вона не проживає, спільне господарство не веде, а заява ОСОБА_2 про їх нібито спільне проживання являється зловживанням правом по причині особистої неприязні ОСОБА_2 до неї. Вважає, що вищенаведене підтверджується як актом встановлення фактичного місця проживання № 472 від 04 квітня 2018 року, так і повідомленням потерпілому про початок досудового розслідування по повідомленням про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів. Зокрема, ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 129 КК України, що свідчить, на її думку, про докази особистої неприязні ОСОБА_2 відносно неї. На підставі вищенаведеного просить позов задовольнити.

30 серпня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, проти задоволення таких заперечує, посилаючись на вимоги ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», стверджуючи, що позивачка не має права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, оскільки проживає разом із громадянином ОСОБА_2, який являється біологічним батьком трьох її дітей, і зазначений факт підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов № 154 від 15 березня 2018 року. На підставі вищезазначеного просить у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває у шлюбі, являється одинокою матір'ю неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Державна реєстрація народження всіх трьох дітей проведена зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, про що свідчать витяги з актових записів про народження дітей № 8, № 7, № 2 відповідно.

27 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення їй усіх видів соціальної допомоги для призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.

По справі встановлено, що після проведення соціальним інспектором Управління соціального захисту населення Іршавської РДА перевірки щодо правильності та повноти наданої позивачем інформації для призначення допомоги - було встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом та веде спільне господарство з ОСОБА_2, який являється біологічним батьком трьох її дітей, і зазначений факт особисто повідомив ОСОБА_2, який також власноручно підписав акт обстеження матеріально-побутових умов № 154 від 15 березня 2018 року, який було складено у його присутності.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до ст. 1 даного Закону громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 3 цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім'ям з дітьми, зокрема, допомога на дітей одиноким матерям.

Відповідно до ч. 1 ст. 18-1 Закону право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

У той же час, відповідно до ч. 4 ст. 18-1 зазначеного Закону жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається.

Згідно ч. 1 ст. 18-2 Закону допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з довідки виконавчого комітету Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 471 від 04 квітня 2018 року, ОСОБА_1 проживає у будинку 11 «а» по вул. Центральній в с. Сільце Іршавського району Закарпатської області, ніде не працює, не навчається, підприємницькою діяльністю не займається, веде догляд за трьома неповнолітніми дітьми, які перебувають на повному утриманні матері, сім'я є малозабезпеченою.

З акту встановлення фактичного місця проживання № 472, що виданий Сілецькою сільською радою Іршавського району Закарпатської області 04 квітня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 проживає у будинку матері, є одинокою матір'ю, має на своєму повному утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Також довідкою про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та землекористування № 468, що видана виконавчим комітетом Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, склад сім'ї ОСОБА_1, крім неї самої, складає: мати ОСОБА_6, сестра ОСОБА_7, брат ОСОБА_8, дочки - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_4, племінниця ОСОБА_11, дочка ОСОБА_5, племінник ОСОБА_12, племінник ОСОБА_13

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги сім'ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги.

Так, по справі встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача 27 лютого 2018 року і останній, відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», здійснив перевірку щодо правильності та повноти наданої позивачем інформації для призначення допомоги, за результатом якої було встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом та веде спільне господарство з ОСОБА_2, який, з його тверджень, являється біологічним батьком трьох її дітей, і зазначений факт особисто повідомив ОСОБА_2, який також власноручно підписав акт обстеження матеріально-побутових умов № 154 від 15 березня 2018 року, який було складено у його присутності.

На підставі вищенаведеного Управлінням соціального захисту населення Іршавської РДА було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні допомоги на дітей як одинокій матері з мотивів відсутності у позивача права на отримання такої допомоги.

Суд погоджується із зазначеним висновком відповідача, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Матеріалами справи доведено правомірність відмови Управлінням соціального захисту населення Іршавської РДА у призначенні ОСОБА_1 допомоги на дітей як одинокій матері, з огляду, зокрема, на проведену відповідачем перевірку та складення за результатом такої перевірки акту обстеження матеріально-побутових умов № 154 від 15 березня 2018 року.

В той же час суд констатує, що акт встановлення фактичного місця проживання № 472, що виданий Сілецькою сільською радою Іршавського району Закарпатської області, на який посилається позивачка, - датований 04 квітня 2018 року, тобто, такий складено вже після звернення ОСОБА_1 до відповідача, проведення перевірки та відмови у призначенні їй допомоги.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги позовної заяви являються необґрунтованими, такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем такі спростовані, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 78, 139, 243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Іршавської РДА № 413 від 20 березня 2018 року «Про відмову у наданні допомоги сім'ям з дітьми» громадянці ОСОБА_1, зобов'язання Управління соціального захисту населення Іршавської РДА призначити з лютого «допомогу на дітей одиноким матеріям» ОСОБА_1, передбачену ст. 18-1 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-12, - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяД.В. Іванчулинець