Справа № 826/1431/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 вересня 2018 року № 826/1431/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Васильченко І.П., при секретарі Ксендзов А., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
До Третя особаНаціональної комісії з цінних паперів та фондового ринку Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа»
провизнання нечинною та скасування реєстрації випуску облігацій,
За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: Біла В.О.

Від третьої особи: не прибув

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» про визнання нечиною та скасування реєстрації випуску облігацій серії «В» ТОВ «Константа» () на загальну номінальну вартість 136 192 000,00 грн. в кількості 3 891 000 шт. безпроцентних іменних номінальною вартістю 35,00 грн., про що видано свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій від 28.02.2007 р. № 98/2/07.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 01.02.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю реєстрації випуску облігацій, з огляду на неподання ТОВ «Константа» дозвільних документів на виконання будівельних робіт.

Відповідач згідно наданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, з огляду на те, що реєстрація випуску облігацій була проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, а подання дозвільних документів, згідно Положення про порядок випуску облігацій підприємства, в редакції, що діяла на момент звернення ТОВ «Константа», не передбачалось; крім того заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Як встановлено судом, про оскаржувані рішення позивачу стало відомо 14.01.2018 року під час проведення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Об'єднання інвесторів ЖК «Зоряний та «Тихий центр». На підтвердження зазначених обставин позивачем надана копія протоколу Загальних зборів № 2 від 14.01.2018 року.

Доказів, які б достовірно підтверджували, що позивач ознайомився із оскаржуваними рішеннями раніше, ніж вказано у позовній заяві, відповідачами та третьою особою до суду не надано.

Відповідно до частин 1-3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення адміністративного позову відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва суд дійшов висновку про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку здійснено реєстрації випуску та інформації про випуск облігацій ТОВ «Константа» () серії «В» в кількості 3 891 000 шт. безпроцентних іменних облігацій на загальну номінальну вартість 136 192 000,00 грн. номінальною вартістю 35,00 грн., про що видано свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій від 28.02.2007 р. № 98/2/07.

17.12.2007 р. між позивачем (покупець) та ТОВ «Константа» (продавець) укладено договір №0216207-Г купівлі цінних паперів, відповідно до умов якого, продавець зобов'язується передати у власність покупця пакет облігацій, а покупець зобов'язується прийняти у власність та оплатити пакет облігацій в загальній кількості 23230 штук, номінальною вартістю 33,00 гривні, для подальшого їх погашення шляхом обміну на квартиру, розташовану у житловому будинку за адресою по вул. Грязнова, 3-Б в квартал поміж вул. Запорізького, вул. Грязнова, вул. Героїв Сталінграду, Прибережною магістраллю у м.Запоріжжі.

02.06.2017 р. позивачем направлено запит до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області щодо наявності у ТОВ «Константа» дозвільних документів на будівництво житловому будинку за адресою по вул. Грязнова, 3-Б в квартал поміж вул. Запорізького, вул. Грязнова, вул. Героїв Сталінграду, Прибережною магістраллю у м.Запоріжжі.

Листом від 12.06.2017 р. № 1008-23.5/1713 позивача повідомлено про відсутність інформації щодо отримання ТОВ «Константа» позитивного висновку Комплексної державної експертизи на виконання будівельних робіт з будівництва житлового комплексу за адресою: м.Запоріжжя, вул. Грязнова, 3-Б.

Вважаючи відсутність підстав для реєстрації випуску облігацій ТОВ «Константа», позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісії з цінних паперів та фондового ринку відповідно до Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється у таких формах, зокрема, реєстрація випусків (емісій) цінних паперів та інформації про випуск (емісію) цінних паперів.

Частинами 1,3 ст. 29 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», встановлено, що державна комісія з цінних паперів та фондового ринку протягом 30 днів після отримання заяви і всіх необхідних документів для реєстрації випуску та проспекту емісії цінних паперів здійснює одночасно реєстрацію їх випуску та проспекту емісії або відмовляє в реєстрації. Перелік документів, необхідних для реєстрації випуску тапроспекту емісії цінних паперів, а також порядок їх реєстрації встановлюються Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Так, відповідно Положення про порядок випуску облігацій підприємств, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.07.2003 р. № 322, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 13.08.2003 р. за № 706/8027 (далі - Положення) (тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), облігації підприємств (далі - облігації) - цінні папери, що засвідчують внесення їх власниками грошових коштів і підтверджують зобов'язання відшкодувати їм номінальну вартість цих облігацій у передбачений строк з виплатою фіксованого процента (якщо інше не передбачено умовами випуску).

Відповідно до п. 4.5 Положення, емітент подає до реєструвального органу для дночасної реєстрації випуску облігацій та інформації про їх випуск такі документи:

а) заяву про реєстрацію випуску облігацій та інформації про їх випуск згідно з додатком 3;

б) рішення про випуск облігацій, що оформлено протоколом, який має містити відомості згідно з пунктом 5.2 цього Положення;

в) копії внутрішніх документів емітента, що підтверджують повноваження органу, який прийняв рішення про випуск облігацій;

г) інформацію про випуск облігацій згідно з пунктами 6.1 -6.3 цього Положення;

ґ) копію платіжного доручення про сплату державного мита за реєстрацію інформації про ипуск цінних паперів у розмірі, передбаченому чинним законодавством;

д) фінансову звітність за звітний період, що передував кварталу, у якому подаються окументи для реєстрації випуску облігацій, та за останні три завершені фінансові роки, довідку про фінансовий стан і висновок аудитора (аудиторської фірми) за звітний рік, що передував року, у якому подаються документи для реєстрації випуску облігацій, та за звітний період, що передував кварталу, у якому подаються документи для реєстрації випуску облігацій. Фінансова звітність (для акціонерних товариств - за останні три завершені фінансові роки, для інших емітентів - за звітний рік, що передував року, у якому подаються документи для реєстрації випуску облігацій) та проміжна фінансова звітність за звітний період, що передував кварталу, у якому подаються документи для реєстрації випуску облігацій, має бути засвідчена підписами та печатками емітента та аудитора (аудиторської фірми);

е) у разі випуску облігацій з додатковим забезпеченням - нотаріально засвідчені копії документів, що підтверджують відповідне додаткове забезпечення;

є) довідку про депозитарій, з яким емітент уклав договір про обслуговування випуску (у разі випуску облігацій у бездокументарній формі), або про реєстратора, з яким емітент уклав договір про ведення реєстру (у разі випуску іменних облігацій у документарній формі). У разі, якщо ведення реєстру власників облігацій здійснює сам емітент, він надає копію ліцензії на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів - діяльності щодо ведення власного реєстру власників іменних цінних паперів, виданої йому в установленому порядку реєструвальним органом;

ж) копії свідоцтв про реєстрацію попередніх випусків цінних паперів;

з) копію документа встановленої форми, що підтверджує державну реєстрацію емітента, засвідчену печаткою емітента.

і) звіт одного з уповноважених рейтингових агентств або звіт одного з міжнародних рейтингових агентств, зокрема: Fitch Ratings (Сполучені Штати Америки), Moody's Investors Service (Сполучені Штати Америки), Standard and Poor's (Сполучені Штати Америки), щодо рівня кредитного рейтингу відповідного випуску облігацій.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Константа» звернулось до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку із заявою про реєстрацію випуску облігацій та інформації про їх випуск. Разом із заявою ТОВ «Константа» подано всі необхідні документи, визначені п. 4.5 Положення.

Щодо посилань позивача, щодо не неподання ТОВ «Константа» дозвільних документів на виконання будівельних робіт, суд звертає увагу на наступне.

Положенням про порядок випуску облігацій підприємств, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.07.2003 р. № 322, яке було чинним на момент звернення ТОВ «Константа» до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку не передбачалось подання дозвільних документів.

Разом з цим, матеріали справи містять ліцензію з будівельної діяльності серії АБ № 178160, позитивний висновок Комплексної державної експертизи від 03.02.2007 р. № 9/1 проекту «Будівництво комплексу житлових будинків по вул. Грязнова, 3-Б в квартал поміж вул. Запорізького, вул. Грязнова, вул. Героїв Сталінграду, Прибережною магістраллю у м.Запоріжжі», рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.07.2005р. № 274/145 «Про надання згоди на передачі в оренду ТОВ «Константа» земельної ділянки вул. Грязнова, вул. Героїв Сталінграду, Прибережною магістраллю у м.Запоріжжі» та дозвіл на виконання будівельних робіт від 21.07.2006 року № 467.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно, на підставі та у межах повноважень здійснено реєстрації випуску облігацій серії «В» ТОВ «Константа» () на загальну номінальну вартість 136 192 000,00 грн. в кількості 3 891 000 шт. безпроцентних іменних номінальною вартістю 35,00 грн., за наслідками чого видано свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій від 28.02.2007 р. № 98/2/07.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За визначенням пункту 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації.

З наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними і допустимими доказами саме позивач.

Позивач не зазначає, які саме їх права чи інтереси порушено прийнятими рішеннями.

Поданий позивачем позов не містить нормативного обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннямм його прав та інтересів. Взаємовідносин між позивачем та відповідачем не виникло.

З поданих разом із позовом документів не вбачається порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення реєстрації випуску облігацій.

Таким чином, вирішуючи справу, суд повинен установити, чи були порушені, невизнанні або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмові в їх задоволенні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивачами в даній справі не доведено порушення їх прав та законних інтересів оскаржуваними рішеннями відповідачів, а тому суд доходить висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (69002, АДРЕСА_1) відмовити повністю.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко

Повний текст рішення складений та підписаний 27.09.2018 року.