Справа № 521/11603/18
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/251/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» вересня 2018 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Целуха А.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 3 бат. 4 рота УПП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 3 бат. 4 рота УПП в Одеській області, посилаючись на те, що постановою ОСОБА_2 3 бат. 4 рота УПП в Одеській області серії ЕАА № 456143 від 24 червня 2018року ОСОБА_1, визнано винним на притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення п.п. 8.7.3, 8.7.4 Правил дорожнього руху, а саме водій рухався по смузі для реверсивного руху позначеною до р. розміткою 1.9 при вимкнених сигналахї реверсивного світлофору.Вважає дану постанову незаконною та такою що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права у звязку з тим, що поліцейський, в порушення вимог ст. 279 КУпАП не повідомив його про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, не представився, не розяснив права та обовязки, не надав відеофіксацію правопорушення, у звязку з чим він взагалі не розумів що те, що відбувається, є розглядом справи про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову ОСОБА_2 3 бат. 4 рота УПП в Одеській області серії ЕАА № 456143 від 24 червня 2018року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., а провадження в справі закрити за відсугністю події адміністративного правопорушення.

Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У строки, визначені судом відзив на адміністративний позов не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою ОСОБА_2 3 бат. 4 рота УПП в Одеській області серії ЕАА № 456143 від 24 червня 2018року ОСОБА_1, визнано винним на притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення п.п. 8.7.3, 8.7.4 Правил дорожнього руху, а саме водій рухався по смузі для реверсивного руху позначеною до р. розміткою 1.9 при вимкнених сигналахї реверсивного світлофору та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні з інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, казаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 8 Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 Інструкції визначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 279 КУпАП закріплено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для травильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною фугою цієї статті, повинна містити відомості про: правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про лучєні речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Так, відповідачем при здійснені провадження у справі про адміністративне правопорушення та при винесені оскаржуваної постанови були порушені всі вищевказані норми права.

В порушення ст. 245 КУпАП, відповідачем при здійснені провадження у справі неповно не обєктивно зясовано обставини та вирішено справу без додержання закону.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 Рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 її йшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4. 1 ).

В рекомендації № Л (91) 1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року, рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (Принцип 7).

Отже, зазначені принципи і положення закону при винесенні постанови про притягнення адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Европейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику як джерело права.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про скоєння особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідач в порушення ст. 268 КУпАП та пунктів 8, 9 Інструкції, не розяснив позивачу його права та обовязки; не запропонував надати пояснення або клопотання. В порушення усіх норм щодо процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, одразу перейшов до складання постанови, яку в подальшому вручив позивачу без надання будь-яких розяснень.

В порушення ст. 280 КУпАП, відповідачем взагалі не зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та не зясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що лейтенантом патрульної поліції ОСОБА_3 порушено норми ст.ст. 252, 283 КУпАП та не наведено і не додано до достанови жодного доказу, що підтверджував би вчинення мною правопорушення. В постанові відсутні мої пояснення, мотиви з яких вони не взяті до уваги, також не зазначено технічного засобу, яким здійснено відеозапис.

Також зміст оскаржуваної постанови не відповідає ст. 283 КУпАП та взагалі не містить порядку та строки її оскарження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.3 ст.242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 9, 72-77, 90, 241-244, 246, 268, 271, 286, п. 10 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 3 бат. 4 рота УПП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову Лейтенанта поліції ОСОБА_2 3 бат. 4 рота УПП в Одеській області серії ЕАА № 456143 від 24 червня 2018року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018року.

СУДДЯ А.П. ЦЕЛУХ