Справа № 1640/3394/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

27 вересня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 1640/3394/18

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Алєксєєва Н.Ю., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення другого пленарного засідання позачергової сімнадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 14.09.2018 "Про дострокове припинення повноважень Полтавського міського голови ОСОБА_1"; поновлення ОСОБА_1 на посаді Полтавського міського голови.

До позовної заяви позивачем додано клопотання про забезпечення адміністративного позову, а саме позивач просить:

- зупинити дію рішення другого пленарного засідання позачергової сімнадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 14.09.2018 "Про дострокове припинення повноважень Полтавського міського голови ОСОБА_1" до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі;

- заборонити Полтавській міській раді та іншим особам вчиняти дії щодо виконання рішення другого пленарного засідання позачергової сімнадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 14.09.2018 "Про дострокове припинення повноважень Полтавського міського голови ОСОБА_1" до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі.

В обґрунтування цього клопотання позивач зазначив про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення Полтавської міської ради та порушення права територіальної громади м. Полтави, депутатів Полтавської міської ради у питаннях прийняття особистої участі у вирішенні питань місцевого значення та порушення права позивача на особисту участь у розгляді та прийнятті оскаржуваного рішення як Полтавського міського голови, а також надання відповідних пояснень, як особи стосовно якої прийнято відповідне рішення міською радою. Вказав на необхідність забезпечення позову, оскільки у разі не вжиття заходів забезпечення позову істотно ускладниться бо і взагалі буде неможливе виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З аналізу положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що забезпеченням адміністративного позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи, визначених заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу, а також відповідати змісту позовних вимог.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа звернувшись з такою заявою, позовним вимогам.

Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпечення позову у такий спосіб є виходом за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність, в свою чергу, передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання позивача про забезпечення позову, суд враховує, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили, що виконання рішення у справі, у разі задоволення позовних вимог з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, буде ускладненим або неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а також, що для відновлення таких прав і свобод необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У матеріалах справи докази, що підтверджують необхідність застосування заходів забезпечення позову, також відсутні.

Суд зазначає, що при розгляді клопотання про забезпечення позову не може вирішуватись питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

Їх оцінка в сукупності може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони вправі надавати суду саме в ході розгляду адміністративної справи.

В клопотанні про забезпечення позову, позивач просив, крім іншого, заборонити Полтавській міській раді та іншим особам вчиняти дії щодо виконання рішення Полтавської міської ради від 14.09.2018 до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі. Тобто, забезпечення позову шляхом обраного позивачем способу фактично впливає на вирішення справи по суті, оскільки направлено не на саме рішення, а на наслідки його виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а тому клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову залишається судом без задоволення.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва