Справа № 814/885/18
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 814/885/18 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.08.2018 р. за адміністративним позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем Банк» Шевченка Андрія Миколайовича до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа: ОСОБА_5 про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "АРТЕМ БАНК" Шевченко Андрій Миколайович звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу від 07.03.2018 у виконавчому провадженні ВП №50534362, винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 відкрито провадження у справі №814/885/18 та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 справу №814/885/18 передано до Окружного адміністративного суду міста Києва для розгляду за підсудністю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що незважаючи на оскарження позивачем ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 про заміну стягувача у справі №814/441/17, якою суд замінив сторону у виконавчому провадженні ВП №55264584 - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" Луньова Іллю Вікторовича на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича, - старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчук Костянтин Петрович застосував до позивача постановою від 07.03.2018 штрафну санкцію за невиконання рішення суду, не встановивши при цьому причин такого невиконання рішення. Тому, на думку позивача, державним виконавцем порушено норми частин першої та другої статті 63 та частини першої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно постанова про накладення штрафу від 07.03.2018 у виконавчому провадженні ВП №50534362, винесена старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, є незаконною і підлягає скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.08.2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що приймаючи оскаржуване рішення про накладення на позивача штрафних санкцій за невиконання в установлені строки судового рішення, державним виконавцем не було взято до уваги, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 р. замінено сторону виконавчого провадження ВП № 55264584 Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» Луньо Іллю Вікторовича на його правонаступника Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Артем-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича. Здійснивши заміну боржника у виконавчому провадженні, державним виконавцем не надано новому боржнику строку для добровільного виконання судового рішення, чим порушено права позивача.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 29.11.2017 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчуком Костянтином Петровичем на виконання виконавчого листа №814/441/17, виданого 25.10.2017 Миколаївським окружним адміністративним судом, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55264584, якою зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллю Вікторовича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів цього Фонду, щодо виплати відшкодування у розмірі 190000,00 грн. ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за договором банківського рахунку від 26.10.2016 №40.09.000047, укладеним ним з Публічним акціонерним товариством "Артем-Банк".

Однак, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.05.2017 №2229 "Про заміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "Артем-Банк" з 07.06.2017 призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем-Банк» Шевченко Андрія Миколайовича, про що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем-Банк» Шевченко А.М. листом від 28.12.2017 №2909 повідомив Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду в справі №814/441/17 від 06.02.2018 замінено сторону у виконавчому провадженні №55264584, а саме боржника - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" Луньо Іллю Вікторовича на його правонаступника - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" Шевченко Андрія Миколайовича.

У відповідності з даною ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду в справі №814/441/17 від 06.02.2018, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчуком Костянтином Петровичем 14.02.2018 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №55264584.

Постановою державного виконавця від 14.02.2018 замінено боржника у виконавчому провадженні №55264584 з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Артем-Банк" Луньо Іллі Вікторовича, його правонаступником - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" Шевченко Андрієм Миколайовичем.

07.03.2018 старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчук Костянтин Петрович за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця по виконавчому листу №814/441/17, виданому 25.10.2017 Миколаївським окружним адміністративним судом, відповідною постановою у виконавчому провадженні №55264584 застосував до позивача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" Шевченко Андрія Миколайовича штрафну санкцію у розмірі 3400,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості виконання судового рішення, які можуть вважатися поважними та встановив факт порушення позивачем строків виконання рішення суду.

Натомість колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (надалі - Закон N 1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, що підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів визначені статтею 3 названого Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону N 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлений статтею 63 Закону N 1404-VIII.

За рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 63 Закону N 1404-VIII).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 цієї статті).

Статтею 75 Закону N 1404-VIII встановлена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Положеннями ч. 1 ст. 11 вказаного Закону визначено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону N 1404-VIII).

За визначенням ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону N 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження (ч. 5 цієї статті).

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження її замінює правонаступник, на якого покладається обов'язок виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

Так, Європейський Суд з прав людини відзначає важливість того, щоб органи влади наводили деталізовані та переконливі підстави своєї відмови приймати доказ, запропонований заявником, особливо коли такий доказ має істотну важливість для результатів провадження, як у цій справі (див. рішення Суду у справі Мала проти України, no. 4436/07, від 03.07.2014).

Суд повторює, що хоча ст. 6 Конвенції й гарантує право на справедливий судовий розгляд, у ній не викладено правил прийнятності доказів чи способів їх оцінювання, що належать до сфери регулювання національного законодавства та національних судів. Так само національні органи влади, і, зокрема суди, в першу чергу повноважні тлумачити національне законодавство, і Суд не намагатиметься замінити їх тлумачення своїм, якщо у справі не спостерігатиметься свавільне тлумачення. Цей принцип діє і щодо застосування процесуальних норм щодо виклику свідків сторонами. У зв'язку з цим Суд ще раз повторює, що він не уповноважений замінювати своєю оцінку фактичних обставин, зроблену національними судовими органами. Проте відповідно до прецедентної практики Суду вимога справедливості судового розгляду включає спосіб, у який було отримано та представлено докази. Завдання Суду - установити, чи провадження в цілому, включно зі способом отримання і представлення доказів, було справедливим у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Суд зазначає, що хоча, оцінюючи узгодження процедури прийняття доказів з принципом рівності сторін як складової ширшої концепції справедливості судочинства, він не має вирішувати, чи була обґрунтованою відмова суду прийняти подані заявником докази, велике значення надається зовнішнім ознакам суду та зростаючій чутливості громадськості до справедливого здійснення правосуддя (див. рішення Суду у справі Олюджіч проти Хорватії, no. 22330/05, від 05.02.2009).

Визначаючи, чи було провадження у справі загалом справедливим, також має враховуватись, чи було дотримано прав на захист. Слід, зокрема, розглянути, чи заявникові була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання. Крім того, має бути врахована якість таких доказів і, зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності. При тому, що питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (див. рішення Суду у справі Яременко проти України, no. 32092/02, від 12.06.2008).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що у разі заміни боржника новим, останньому державним виконавцем повинні бути встановлені нові строки для добровільного виконання судового рішення, що випливає із принципу справедливості та об'єктивності проведення виконавчого провадження та ч. 6 ст. 26 Закону N 1404-VIII, якою передбачено надання боржнику десятиденного строку для добровільного виконання рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що ненадання новому боржнику строку на добровільне виконання рішення порушує його права в частині можливості виконати судове рішення без застосування штрафних санкцій.

Натомість, в даному випадку, боржника у виконавчому провадженні було замінено вже після спливу строків, визначених державним виконавцем для добровільного виконання рішення, що в свою чергу свідчить про порушення принципу індивідуального характеру юридичної відповідальності, який встановлено ст. 61 Конституції України.

Зважаючи на те, що вказана обставина не була взята судом першої інстанції до уваги, колегія суддів приходить до висновку, що судом не повно встановлено обставини у справі, оскільки не взято до уваги існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 75 Закону N 1404-VIII, одночасна наявність яких може слугувати підставою для накладення штрафу на особу, яка не виконує рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є безпідставними.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем-Банк» Шевченка А.М. задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 07.03.2018 р. у виконавчому провадженні ВП № 50534362, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчуком Костянтином Петровичем.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко