Справа № 759/7107/18
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7107/18

пр. № 2-а/759/323/18

17 вересня 2018 року Святошинського районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2 до інспектора патрульної служби 3-ої роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава лейтенанта поліції Болюти Ірини Сергіївни

про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Інспектора роти 3 батальйону УПП у місті Полтава ДПП, Лейтенанта поліції Болюта І.С. та просив суд визнати неправомірними дії Інспектора роти 3 батальйону УПП умісті Полтава ДПП, Лейтенанта поліції Болюта Ірини Сергіївни при складенні протоколу про адміністративне правопорушення від 08 грудня 2017 року серії БР № 088344 за частиною першою статті 130 КУпАП щодо ОСОБА_2, які полягали неповідомленні ОСОБА_2 підстав зупинки транспортного засобу згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»; недолучені до протоколу акту огляду на стан сп'яніння та акту огляду і тимчасового затримання транспортного засобу всупереч п.1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; порушенні порядку проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння; проведенні огляду водія на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Газоаналізатор Drager Alcotest 6810, який не відноситься до числа дозволених для застосування Газоаналізаторів на території України за відсутності сертифікату на даний драгер, який не був наданий водію для огляду всупереч п. 1,3, 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції.

В обґрунтування заявлених позовних вимог даного адміністративного позову позивач вказує на порушення відповідачем ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», порушення вимог п.п. 1,3,5,10 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС №1376 від 06.11.2015, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. №1496/27941 (надалі Інструкція) та порушення п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ст. 265-2, ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 р. адміністративна справа №816/1229/18 за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної служби 3-ої роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава лейтенанта поліції Болюти Ірини Сергіївни про визнання дій неправомірними передана за підсудністю на розгляд до Святошинського районного суду м.Києва.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11.05.2018 відкрито провадження у справі № 759/7107/18.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги адміністративного позову та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду відзив, та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, що суд вважає за можливе з урахуванням думки учасників судового розгляду.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги даного адміністративного позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Ленінського районного суду міста Полтава від 01.03.18 р. у справі № 553/3387/17 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок. Постанова законної сили на час розгляду даної адміністративної справи не набрала.

Позивачем подано апеляційну скаргу на зазначену постанову, розгляд якої відкладено на жовтень 2018 року.

Дослідивши матеріали справи та відеофайли з боді-камер поліцейських, наданих УПП умісті Полтава ДПП, судом встановлено, що в судовому засіданні судом не здобуто жодних доказів щодо підтвердження причин зупинки позивача 07.12.2017 р. о 23 год. 30 хв.

Посилання відповідача на те, що відповідно до відеозапису № із 23-35 хв. 37 сек. по 23-40-32 інспектор Коротун К.Ю. начебто неодноразово пояснює причину зупинку транспортного засобу позивачу, яка полягає у наявності інформації щодо причетності водія транспортного засобу до керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння спростовується відсутністю доказів такого повідомлення, а також тим, що ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не передбачає такої підстави для зупинки транспортного засобу.

Крім того, зі змісту відеозаписів вбачається, що поліцейським Коротун К.Ю. постійно змінювалися причини для зупинки транспортного засобу, спочатку № 23 год 36 хв зазначено, що причиною зупинки є дослівно «наявність інформації, що водій якоїсь шкоди, якої саме він не знає, бо людина, яка начебто дзвонила на 102 не розуміє різницю в моделях марки шкода, вживає алкогольні напої», потім повідомлення про невідому орієнтировку щодо такого авто без долучення жодних доказів зазначеного (№ 23 год 38 хв.).

Крім того, на стор. 4 (абз. 3) відзиву сам відповідач зазначає, що позивачу було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння « у зв'язку наявністю у працівників поліції підозр щодо його перебування у стані алкогольного сп'яніння», а не зв'язку з наявністю ознак алкогольного сп'яніння.

Слід зазначити, що ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», визначає підстави для зупинки транспортного засобу.

Так, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» вказує на обов'язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, чого здійснено не було.

Обов'язок доведення фактів і обставин, які стали підставою для подання скарги, покладаються на орган (посадову особу), дії якого оскаржуються, але відповідачем не надано жодного доказу наявності відповідного повідомлення.

Посилання відповідача на правомірність своїх дій з посиланням на те, що позивач виявив бажання ознайомитись з документацією на драгер, та після їх ознайомлення не висловив сумнівів щодо його справності та законності, а також те, що позивач не висловлював свою незгоду з результатом тесту спростовується матеріалами справи та відеозаписом.

Згідно вимог п.1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно п.10 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно Додатку № 2 вказаної Інструкції.

Відповідно до п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння.

У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого обов'язково долучається акт огляду, водночас відповідачем не обґрунтовано підстав відсутності зазначеного акту огляду у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 088344.

Відповідно до абз. 2 п. 5 зазначеного Порядку підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності, водночас водій транспортного засобу не погоджувався з його результатами, що відображено в самому протоколі.

Згідно п.п. 6,7 зазначеного Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Аналогічні імперативні норми щодо проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я у разі незгоди водія з результатами огляду передбачені ст. 266 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи позивач висловив незгоду з результатами проведеного огляду, про що зазначав у протоколі, що підтверджується пояснення особи по суті правопорушення протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 088344 та файлом (56 хвилина).

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що у разі незгоди водія із результатами проведення тесту поліцейським на місці зупинки, останні зобов'язані доставити (якщо особа не заперечує) зупинену особу до найближчого визначеного чинним законодавством спеціалізованого медичного закладу, де лікар зобов'язаний перевірити за можливості особу водія, відібрати у нього біологічні зразки та провести лабораторні дослідження, на підставі яких поставити діагноз на стан сп'яніння, на підставі цих досліджень складається медичний акт.

Враховуючи викладене, Інспектор роти 3 батальйону УПП умісті Полтава ДПП, Лейтенант поліції Болюта Ірина Сергіївна була зобов'язана запропонувати позивачу пройти саме медичний огляд і у випадку відсутності його заперечень, направити останнього для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Згідно п. 8. зазначеного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, водночас ані протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 088344, ані долучені відповідачем відео файли з боді камер поліцейських не містять доказів ухилення позивача від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, непогодження з результатами тестування підтверджується самими відео файлами, зокрема файлом (56 хвилина), відповідно до якого представник поліції Коротун К.Ю. сам підтвердив таку незгоду, водночас в порушення Порядку № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водночас відповідачем не складено відповідного акту.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КпАП України огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 3 розділу ІІ Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

При цьому, згідно з п. 5 Інструкції про порядок виявлення у видіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції, перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Щодо газоаналізатору «Drager Alcotest», то суд не може встановити який саме його різновид застосовано, оскільки в матеріалах справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 088344 не визначено, яка саме модель приладу драгер була застосований представниками поліції, відео файлом зафіксовано, що ОСОБА_2 пред'явлено документи на алкотестер Драгер, хоча в зазначеному файлі не видно жодних документів, а відеофайлом підтверджується відсутність у представників поліції сертифікату на Газоаналізатор «Drager Alcotest» на момент складання вказаного протколу.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Водночас, питання правомірності дій відповідача стосуються розгляду питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке здійснюється в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб'єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, такий розгляд не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов'язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а (адміністративне провадження № К/9901/12359/18).

Враховуючи викладене, зазначені процесуальні дії суб'єкта владних повноважень мають бути предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим суд вважає, що в задоволенні даних вимог адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 243, 250, 286 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної служби 3-ої роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Полтава лейтенанта поліції Болюти Ірини Сергіївни

про визнання неправомірними дій - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя І.В.П'ятничук