Справа № 815/3035/18
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3035/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання Кушкань Т.В.;

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «Формет» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови від 17.05.2018 року № ОД174/136/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, -

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство «ФОРМЕТ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якій просило визнати протиправною та скасувати постанову від 17.05.2018 року № ОД174/136/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

У період з 12.04.2018 року по 23.04.2018 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_4 проведено позаплановий захід державного нагляду контролю за додержанням законодавства інспекційне відвідування Дочірнього підприємства «ФОРМЕТ». За результатом інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ОД 174/136/АВ від 23.04.2018 року. На підставі акту Головним управлінням Держпраці в Одеській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОД174/136/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, відповідно до якої на ДП «ФОРМЕТ» накладено штраф в розмірі 781830,00 грн.

Дочірнє підприємство «ФОРМЕТ» не погоджується з висновками Головного управління Держпраці в Одеській області, вважає постанову № ОД174/136/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 17.05.2018 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року позовну заяву Дочірнього підприємства «ФОРМЕТ» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови від 17.05.2018 року № ОД174/136/АВ/П/ПТ/ТД-ФС було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що розглянувши справу про накладення штрафу на ДП «ФОРМЕТ» на підставі акта інспекційного відвідування від 23.04.2018 року № ОД 174/136/АВ, під час якого виявлено порушення законодавства про працю, начальник Головного управління ОСОБА_5 встановив: проведення інспекційного відвідування підприємства було зафіксовано відеотехнікою, на підставі пп.6 п.11 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, де передбачено наступне: «Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки». Відеофайлом зафіксована праця на підприємстві ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Громадянин ОСОБА_6 також погодився надати письмове пояснення щодо факту роботи на підприємстві, яке було надано в присутності уповноваженої особи підприємства ОСОБА_8 Громадянин ОСОБА_7 не надав письмові пояснення, проте виконував таку ж роботу - стропальником, як і громадянин ОСОБА_6 Відеофайлом зафіксована праця на підприємстві ОСОБА_9 - виконувала технологічну операцію біля деревообробного верстату, період роботи не повідомила, письмове пояснення надати відмовилася, та від подальшої розмови відхилилася. Юрій (прізвище відмовився називати), який усно зазначив: «Меня тут просто вызвали, поварить надо и всё, у них сварщика нет. Я работаю в другой фирме. Меня вызвали поварить на пару часов»; письмове пояснення надати відмовився та від подальшої розмови відхилився. Відеофайлом зафіксована праця на підприємстві ОСОБА_10. Громадянин ОСОБА_10 відмовився від надання письмового пояснення, проте в усній розмові повідомив, що не є громадянином України, але має посвідку на постійне (тимчасове) місце проживання, працює на підприємстві на посаді заточувальника на протязі 7 (семи) років. Крім того, головними державними інспекторами відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 12.04.2018 року на виробничій ділянці колишньої пилорами підприємства зафіксовано факт виконання роботи налагоджувачів обладнання громадянами ОСОБА_11, ОСОБА_12 Дмитріем, які усно повідомили: «Проводим установку и наладку новой линии, от другой фирмы. Название сказать не можем», від надання письмових пояснень відмовилися, та від подальшої розмови відхилилися. Подальшим дослідженням бухгалтерських та кадрових документів за період з вересня 2017 року по дату інспекційного відвідування встановлено, що прізвища осіб, які були зафіксовані 12.04.2018 року в ході інспекційного відвідування виробничих території та приміщень підприємства, у табелях обліку використання робочого часу, відомостях нарахування та виплати заробітної плати відсутні. Таким чином, в ході інспекційного відвідування 12.04.2018 року встановлено факти допущення підприємством до роботи семи працівників без укладання трудового договору. Отже, постанова від 17.05.2018 року № ОД174/136/АВ/П/ПТ/ТД-ФС є законною, обґрунтованою, винесеною з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що ОСОБА_6 не усвідомлює зміст інформації, яку зазначає у поясненнях, а робить це зі слів перевіряючого, висновок ГУ Держпраці в Одеській області щодо наявності трудових відносин ОСОБА_6 з ДП «ФОРМЕТ» не відповідає дійсності. З відеофайлу вбачається, що перевіряючий підходить до жінки, яка представляється як ОСОБА_9. Більше жодної інформації ця жінка не повідомляє. Тому, яке відношення ОСОБА_9 має до ДП «ФОРМЕТ» та як перевіряючі дійшли до висновку щодо наявності трудових відносин між нею та ДП «ФОРМЕТ» не зрозуміло. Особа, яка назвала себе Юрієм взагалі повідомляє перевіряючим, що він працює у іншому місці, а сюди він прийшов на пару годин «поварити». З відеофайлу вбачається, що особа, яка назвалась ОСОБА_10 розповідає про свою роботу та повідомляє, що з нещодавнього часу «він працює на китайців», чим він дуже задоволений, оскільки оплату праці він отримує вчасно та у нормальному розмірі. Жодної інформації про те, що він працює на ДП «ФОРМЕТ» ОСОБА_13 не повідомив, тому висновок ГУ Держпраці в Одеській області щодо наявності трудових відносин між ним та ДП «ФОРМЕТ» є незрозумілим та не відповідає дійсності. Громадяни ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вищезазначених відеофайлах відсутні. Жодна з вищезазначених осіб не зазначила про те, що має трудові відносини з ДП «ФОРМЕТ», або має якесь відношення до цього підприємства, а матеріали перевірки не містять доказів чи інформації, яка свідчила б про протилежне. Як вбачається з відеозапису, інспектором під час перевірки жодного разу не було повідомлено особам, у яких відбирались пояснення щодо найменування підприємства, яке перевіряється, тобто особи, надаючи пояснення не володіли інформацією, по відношенню до якого підприємства надаються пояснення. До того ж, перевіряючими не були встановлені не тільки паспортні дані, а навіть повних імен, прізвищ та по батькових вищезазначених осіб, що виключає можливість їх ідентифікувати. ДП «ФОРМЕТ» передало належні йому виробничі та не виробничі приміщення, які розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, 10-В, в оренду ТОВ «ДБ 18». Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ДБ 18» № 2 від 19.04.2018 року було прийнято рішення про зміну назви товариства на ТОВ «ДЕЛОНІС». На лист ДП «ФОРМЕТ» від 11.06.2018 року № 11/06 ТОВ «ДЕЛОНІС» надало відповідь, у якій зазначило, що з метою провадження своєї господарської діяльності у орендованих приміщеннях за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, 10-В, товариство для виконання робіт залучає фізичних осіб на підставі цивільно-правових угод.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлення від 04.04.2018 року, в період з 12.04.2018 року по 23.04.2018 року співробітники Головного управління Держпраці в Одеській області провели інспекційне відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, Дочірнього підприємства «ФОРМЕТ» за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, 10-В.

За результатами перевірки було складено акт від 23.04.2018 року № ОД 174/136/АВ інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, в якому встановлено порушення, крім іншого, ч.1 ст.21 КЗпП, ч.1 ст.24 КЗпП, що виразилося у допуску до роботи без укладення трудового договору сімох осіб.

За наслідками інспекційного відвідування Дочірнього підприємства «ФОРМЕТ» на підставі акту від 23.04.2018 року № ОД 174/136/АВ Головне управління Держпраці в Одеській області прийняло постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 17.05.2018 року № ОД174/136/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою наклало на ДП «ФОРМЕТ» штраф у розмірі 781830,00 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч.1 ст.24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до положень ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування. Громадський контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють професійні спілки та їх об'єднання.

Згідно з абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

ДП «ФОРМЕТ» зареєстроване за адресою: 67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, 10-В. Право власності на нерухоме майно, виробничі та невиробничі будівлі розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, 10-В, підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане на підставі рішення Виконкому Великодолинської селищної ради від 24.02.2011 року № 12.

Зі змісту акту інспекційного відвідування вбачається, що Головне управління Держпраці в Одеській області дійшло до висновку про допуск ДП «ФОРМЕТ» працівників до роботи без оформлення трудового договору на підставі наявності на території ДП «ФОРМЕТ» семи осіб, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Юрія, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

Тобто, відповідачем було встановлено лише факт перебування в приміщенні осіб, при цьому не перевірено данні осіб, без встановлення яких неможливо їх ідентифікувати. Акт інспектування не містить всіх прізвищ, імен, по батькові осіб, їх паспортні або будь-які інші ідентифікаційні дані.

Крім того, під час проведення інспекційного відвідування зазначені в акті особи не повідомили жодних даних щодо наявності постійних трудових відносин саме з ДП «ФОРМЕТ», отримання заробітної плати від ДП «ФОРМЕТ», інформації про підпорядкованість внутрішньому трудовому розпорядку.

Разом з цим, перевіряючі не довели, що вказані особи мали трудові відносини з ДП «ФОРМЕТ».

Суд також погоджується з позивачем, що співробітники відповідача під час інспектування не повідомили особам, у яких відбиралися пояснення, щодо найменування підприємства, яке перевіряється, тобто особи, надаючи пояснення, не володіли інформацією по відношенню до якого підприємства надається інформація.

Під час розгляду справи суд встановив, що відповідно до договору від 26.03.2018 року № 260318 ДП «ФОРМЕТ» (орендодавець) передало, а ТОВ «ДБ18» (орендар) прийняло у строкове платне користування на умовах оренди/суборенди, передбачених договором, майно, що розташоване за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, 10-В.

Тобто, з 26.03.2018 року ДП «ФОРМЕТ» передало належні йому виробничі та не виробничі приміщення, які розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, 10-В, в оренду ТОВ «ДБ18».

Факт передачі ДП «ФОРМЕТ» виробничих та невиробничих будівель ТОВ «ДБ18» підтверджується актом прийому-передачі до договору № 260318 від 26.03.2018 року.

Таким чином, на момент проведення перевірки виробничі та невиробничі приміщення ДП «ФОРМЕТ», у яких проводилась перевірка, використовувались орендарем ТОВ «ДБ18».

Відповідно наданих ДП «ФОРМЕТ» документів орендарем, зокрема Статуту товариства - єдиним учасником ТОВ «ДБ18», що володіє 100 % статутного капіталу є ОСОБА_14, 05.01.1967 р. н., громадянин ОСОБА_15 Народної Республіки. Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ДБ18» № 2 від 19.04.2018 року було прийнято рішення про зміну назви товариства на ТОВ «ДЕЛОНІС». Код ЄДРПОУ, місцезнаходження, засновник та інша інформація залишились без змін.

ДП «ФОРМЕТ» звернулося до ТОВ «ДЕЛОНІС» із запитом про надання інформації щодо підстав перебування на орендованій території вказаних в акті інспектування громадян.

У відповідь на лист ДП «ФОРМЕТ» від 11.06.2018 року № 11/06 ТОВ «ДЕЛОНІС» повідомило, що з метою провадження своєї господарської діяльності в орендованих приміщеннях за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, 10-В, товариство для виконання робіт залучає фізичних осіб на підставі цивільно-правових угод.

Позивач зазначає, що вказані документи надавались перевіряючим під час перевірки, а також інженер з охорони праці ДП «ФОРМЕТ» неодноразово повідомляв, що у цих приміщеннях знаходиться орендар та його працівники, проте ця інформація та документи були проігноровані відповідачем.

Суд погоджується з позивачем, що на нього чинним законодавством не покладений обовязок щодо встановлення наявності чи відсутності трудового ресурсу у субєктів господарювання, що орендують виробничі приміщення.

За таких обставин, на думку суду, висновки акту інспектування від 23.04.2018 року № ОД 174/136/АВ в цій частині є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, а ґрунтуються на припущеннях.

Згідно з п.19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до п.2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради обєднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з п.п.3-4 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Справа розглядається у пятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Відповідно до п.8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці пятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів субєктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що постанова Головного управління Держпраці в Одеській області від 17.05.2018 року № ОД174/136/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення на Дочірнє підприємство «ФОРМЕТ» штрафу у розмірі 781830,00 грн. є протиправною та належить до скасування.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онерїлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які спростовують встановлені вище факти.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Дочірнього підприємства «Формет» (вул. Ентузіастів, 10 В, смт. Великодолинське, Овідіопольський район, Одеська область, 67832, ідентифікаційний код 32539841) до Головного управління Держпраці в Одеській області (просп. Шевченка, 2, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39781624) про визнання протиправною та скасування постанови від 17.05.2018 року № ОД174/136/АВ/П/ПТ/ТД-ФС - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області від 17.05.2018 року № ОД174/136/АВ/П/ПТ/ТД-ФС.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області () на користь Дочірнього підприємства «Формет» () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 11727,45 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено 25 вересня 2018 року.

Суддя М.М. Кравченко