Справа № 815/2345/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2345/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м.Одеса

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтраста» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Альтраста, в якому позивач просить суд скасувати рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 18.01.2018р. на загальну суму 29849,45 грн.; скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 18.01.2018р. на загальну суму 24575,73 грн.; скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 18.01.2018р. на загальну суму 2114,92 грн.; скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 18.01.2018р. на загальну суму 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.01.2018 pоку на адресу TOB «АЛЬТРАСТА» надійшли податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 та рішення № від 18.01.2018 року, винесені Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі акту перевірки від 20.11.2017 р. № 1714/15-32-13-06/37548754. Акт перевірки від 20.11.2017 року № 1714/15-32-13-06/37548754 було отримано ТОВ «АЛЬТРАСТА» 15.02.2018 року. Не погоджуючись з висновками акту перевірки та прийнятими на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Альтраста» 02.02.2018 року звернулись до ДФС України в порядку адміністративного оскарження спірних рішень. Однак, рішенням ДФС України від 20.02.2018 року №11083/6/99-99-11-02-01-15 вищезазначену скаргу ТОВ «Альтраста» було залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 18.01.2018 року без змін. Податкові-повідомлення рішення є протиправними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, порушують права та законні інтереси позивача, а тому підлягають скасуванню з огляду на наступне. Відповідно до висновків акту перевірки станом на 15.11.2017 р., в ході проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області було встановлено (із наданих пояснень працівників), що на ТОВ «АЛЬТРАСТА» 5 осіб, трудові відносини з якими не оформлені належним чином, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7». Вищезазначені висновки перевіряючих не відповідають дійсності, оскільки ніякої «газової» на будівельному майданчику ТОВ «АЛЬТРАСТА» за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 6, не існує. А всі вказані в акті працівники Товариства, окрім ОСОБА_7 здійснюють свою трудову діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується копіями наказів та трудових книжок. Що стосується ОСОБА_7, то він взагалі не є працівником ТОВ «Альтраста», оскільки між Товариством та ОСОБА_7 було укладено договір-підряду на здійснення малярних робіт на обєкті у строк з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року та відповідно до акту приймання-передачі від 01.12.2017 року всі роботи визначені договором підряду були виконані підрядником та прийняті замовником ТОВ «Альтраста». Посилаючись на положення ст. 14, 203, 213, 627 ЦК України, ст. 21 КЗпП України, представник позивача зазначив, що ТОВ «Альтраста» не є субєктом, який має субєктивний обовязок щодо укладання трудових договорів з громадянином ОСОБА_7, оскільки правовідносини, що склалися між ТОВ «АЛЬТРАСТА» та зазначеною особою є цивільно-правовими і на них не розповсюджується трудове законодавство. Посадові особи Головного управління ДФС в Одеській області проводили перевірку ТОВ «Альтраста» спільно зі спеціалістами Головного управління Держпраці в Одеській області, за результатами перевірки було складено акт від 24.11.2017 року №15-01-019/0333. Проте висновки акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області від 20.11.2017 року №174/15-32-13-06/37548754 суттєво відрізняються від висновків акту перевірки ГУ Держпраці в Одеській області від 24.11.2017 року. Враховуючи вищевикладене висновки перевіряючих, викладені в акті перевірки, ґрунтуються виключно на сумнівах та припущеннях і не відповідають наявним документам та фактичним обставинам справи, а отже податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 18.01.2018р. № на загальну суму 29849,45 грн., № на загальну суму 24575,73 грн., № на загальну суму 2114,92 грн., № на загальну суму 510 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 22.05.2018 року, відкрите провадження у справі №815/2345/18, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

13 червня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заява (вх.№16630/18), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що актом про результати фактичної перевірки від 27.11.2017 № 1714/15-32-13-06/37548754 встановлено порушення вимог ч. 2 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону № 2464, а саме використання ТОВ «Альтраста» праці найманих осіб, з якими не були укладені трудові договори, у зв'язку з чим заробітна плата виплачувалась без нарахування єдиного соціального внеску, у результаті чого контролюючим органом донараховано своєчасно не нарахований єдиний внесок на суму 21377,47 грн. Також представник відповідача зазначив, що в порушення норм Постанови КМУ від 17.06.2015р. № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» позивачем своєчасно не повідомлено територіальні органи ДФС за місцем обліку про початок роботи працівниками за укладеними трудовими договорами.

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на положення ст.ст. 4, 6, 7, 8, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464, представник відповідача зауважив на правомірності оскаржуваних податкових повідомлень рішень Головного управління ДФС в Одеській області.

Ухвалою суду від 25.06.2018 року було продовжено строк підготовчого провадження у справі №815/2345/18 на тридцять днів.

20 вересня 2018 року від представника позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення з додатками (вх.№24170/18), в яких зазначено, що встановлені в ході перевірки порушення, які відображені у висновках акту перевірки, ґрунтуються лише на поясненнях громадян ОСОБА_7А, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які на думку представника відповідача не відповідають фактичним обставин справи з огляду на наступне. Так, з наданих позивачу пояснень вищевказаними особами вбачається, що ОСОБА_7 виконував малярні роботи на підставі договору підряду між ним та ТОВ «Альтраста» та інших правовідносин з позивачем не мав. ОСОБА_6 працює в ТОВ «Альтраста» на посаді слюсаря-сантехніка з 09.11.2017 року. Відповідно до пояснень ОСОБА_3, останній працює в ТОВ «Альтраста» на посаді монтажника будівельно-монтажної дільниці з 08.11.2017 року. Громадянин ОСОБА_4 працює в ТОВ «Альтраста» з 08.11.2017 року на підставі наказу про прийняття на роботу від 07.11.2017 року №31-К. При цьому, відповідно до трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що з 04.10.2012 року по 07.11.2017 року він працював на ТОВ «Промислово-будівельна група ІНТОБУД», що спростовує висновки посадових осіб контролюючого органу, що ОСОБА_4 працював в ТОВ «Альтраста» з січня 2015 року. Також представник позивача зазначив, що громадянин ОСОБА_5В працював у позивача з 09.11.2017 року на посаді бетоняра на підставі наказу про прийняття на роботу від 08.11.2017 року.

Посилаючись на розбіжності встановлених податковим органом порушень з фактичними обставинами справи, представник позивача просив суд адміністративний позов ТОВ «Альтраста» задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.08.2018 року закрите підготовче провадження по справі №815/2345/18 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.09.2018 року о 10:30 год.

11 вересня 2018 року судове засідання було перенесене на 19.09.2018 року, у звязку з перебуванням судді Аракелянм М.М. у відпустці з 10.09.2018 року по 14.09.2018 року включно.

У судовому засіданні 19.09.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтраста» з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини та докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення відповідача, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтраста» () зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.02.2011 року №1556102 НОМЕР_4 та перебуває на обліку в ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 22.02.2018 року №7792, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що на підставі п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2. ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України та відповідно до Наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 15.11.2017 року №5966 Про проведення фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області проведена фактична перевірка ТОВ «Альтраста» з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі з тими, яким установлено випробування, за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 6 (будівельний майданчик)

За наслідками зазначеної перевірки 27.11.2017 року складено акт №1714/15-32-13- 06/37548754 про результати фактичної перевірки ТОВ «Альтраста».

Як вбачається з висновків вказаного акту, фактичною перевіркою встановлено наступні порушення ТОВ Альтраста: пп.168.1.1., пп.168.1.2., пп.168.1.4. п.168.1., ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 14521,56грн.; порушення вимог пп.51.1 ст.51 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. ПКУ №2755-УІ зі змінами та доповненнями, а саме подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку.; п.6.2 ст.6, п.7.1 ст.7 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в результаті чого донарахуванню підлягає сума єдиного внеску у розмірі 21377,47 грн.; п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-У1 із змінами та доповненнями занижено зобовязання по сплаті військового збору на загальну суму 1248,47грн.; ст. 24 Кодексу законів про працю України від 15.12.1993 N 3694-ХІІ, зі змінами та доповненнями; вимог Постанови КМУ від 17.06.2015р. №413 в частині неподання та несвоєчасного подання до органів ДФСУ Повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Перевірка проводилася з 15.11.2017р. терміном 10 діб (тобто не могла закінчитись раніше ніж 25.11.2017р.).

На підставі висновків акту перевірки від 20.11.2017 року №1714/15-32-13- 06/37548754 Головним управлінням ДФС в Одеській області було прийнято податкові повідомлення-рішення № на загальну суму 24575,73 грн., № на загальну суму 2114,92 грн., № на загальну суму 510 грн. та рішення № від 18.01.2018 року на загальну суму 29849,45 грн., які були отримані позивачем 24.01.2018 року.

Акт перевірки від 20.11.2017 року №1714/15-32-13- 06/37548754 отримано позивачем 15.02.2018 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується учасниками справи.

Відповідно до ст. 56 ПК України позивачем до Державної фіскальної служби України було подано скаргу на податкові повідомлення-рішення від 02.02.2018 року №28 18.01.2018 року.

Рішенням ДФС України від 28.03.2018 року №11083/6/99-99-11-02-01-15 вищевказану скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 18.01.2018 року №, №, № та рішення № від 18.01.2018 року без змін.

Позивач не погоджується з оскаржуваними рішеннями, вважає їх незаконними та такими що підлягають скасуванню, що зумовило звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 20.1.2. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Відповідно до пп. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.3. п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Відповідно до пп. 80.6 п. 80 Податкового кодексу України під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з'ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Як зазначено в ОСОБА_8 від 27.11.2017р., на підставі наданих 15.11.2017 року пояснень працівниками ТОВ Альтраста, в ході перевірки встановлено наявність 5 найманих працівників, трудові відносини з якими не оформлені відповідно до чинного законодавства, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

В акті зазначено, що трудові договори з вищевказаними працівниками відсутні, повідомлення про прийняття працівників на роботу до податкових органів не надані чи надані несвоєчасно.

Таким чином, встановлено порушення ТОВ Альтраста вимог Постанови КМУ від 17.06.2015 р. № 413 в частині неподання або несвоєчасного подання до органів ДФСУ Повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Також, як зазначено в акті перевірки, ТОВ Альтраста використовувало працю найманих осіб, з якими не були укладені трудові договори, заробітна плата виплачувалась без нарахування єдиного соціального внеску, який повинен перераховуватися відповідно до Закону № 2464 (із змінами та доповненнями) у розмірі - (38,52%) 22%.

Суд вважає такі висновки необґрунтованими, а встановлені в ході перевірки порушення законодавства ТОВ Альтраста такими, що не знайшли підтвердження, враховуючи наявність в матеріалах справи наступних доказів на спростування висновків контролюючого органу: розпорядження про прийняття на роботу, накази про прийняття на роботу із зазначенням дати, посади та умов робочого дня з окладом згідно штатного розпису; повідомлення про прийняття працівників на роботу з квитанціями щодо отримання інформації податковим органом;; копій трудових книжок працівників ТОВ Альтраста з відповідними відмітками щодо працевлаштування; договір підряду (цивільно-правовий договір) з зазначенням дати, строків, оплати та обсягів роботи з додатками; платіжні доручення; акти приймання-передачі; звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів; копії податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку; письмових пояснень працівників Товариства.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи копій наказів про прийняття на роботу, копій трудових книжок судом встановлено, що ОСОБА_4 працює з 08.11.2017 року (наказ №31-К від 07.11.2017 року); громадянин ОСОБА_3 працює з 09.11.2017 року (наказ №32-К від 08.11.2017 року); ОСОБА_9 працює з 03.07.2017 року (наказ №16-К від 30.06.2017 року) на посаді виконавця робіт будівельно-монтажної дільниці; громадянин ОСОБА_5 працює з 09.11.2017 року на посаді бетоняра (наказ №32-К від 08.11.2017 року); ОСОБА_6 працює з 09.11.2017 року на посаді слюсаря-сантехніка (наказ №32-К від 08.11.2017 року).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альтраста» (Замовник) та ОСОБА_7 (Виконавець) було укладено договір підряду 01.11.2017 року б/н, за умовами якого виконавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, виконати та здати малярні роботи на обєкті Замовника. Строк виконання робіт - з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2017 року. Результати виконаної роботи передаються Виконавцем Замовникові та оформлюються ОСОБА_8 здачі-приймання робіт.

Відповідно до акту приймання-передачі робіт від 01.12.2017 року за Договором підряду б/н від 01.11.2017 року, роботи (фарбування металевих конструкцій, площею 100 м.кв.), були виконані ОСОБА_7 у повному обсязі та у встановлений термін. Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_7, та вищевказаного акту приймання передачі, вартість робіт за звітний місяць склала 2600 грн., з яких було сплачено усі необхідні податки і збори та які були ним отримані по виконанню робіт. Інших відносин з ТОВ «Альтраста», крім тих, що передбачені умовами договору підряду він не мав.

Відповідно до ст. 1 ч. 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься в статті 626 ЦК України, відповідно до частини 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Отже, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами на виконання певної роботи (договору підряду) предметом якого є надання певного результату праці. Відповідно до такого виду договору не виникають трудові відносини, на яке поширюється трудове законодавство.

Таким чином судом встановлено, що відносини між ТОВ «Альтраста» та ОСОБА_7 спрямовані на надання послуг відповідно до умов договору підряду (цивільно-правові відносини), а не на виникнення відносин трудового найму, оскільки ОСОБА_7 не надавав замовнику трудову книжку та не укладав з ТОВ «Альтраста» трудовий договір у визначеному статтею 24 КЗпП України порядку, а грошову винагороду ОСОБА_8В отримав відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт.

Із наявного в матеріалах справи звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за листопад 2017 року вбачається звітування позивача у визначені строки до контролюючих органів з інформуванням останніх про наявність укладених цивільно-правових угод. Сплата до бюджету єдиного соціального внеску, податку на доходи фізичних осіб, військового збору, що сплачується податковими агентами, підтверджуються інформацією про проведені платежі.

В підґрунтя висновків ОСОБА_8 перевірки відповідачем покладено виключно письмові пояснення працівників ТОВ «Альтраста», з копій яких суд встановив:

- гр. ОСОБА_3 працює у ТОВ «Альтраста» на посаді монолітника із зарплатою 3200грн. з 16.07.2017р. (дата виправлена) по 15.11.2017р. (дата виправлена), трудовий договір укладався (дата відібрання пояснень 15.11.2017р.);

- гр. ОСОБА_4 працює у ТОВ «Альтраста» бетоняром з 02.01.2015р. по 15.11.2017р.;

- гр. ОСОБА_6 працює сантехніком з жовтня 2017 року;

- гр. ОСОБА_5 працює моно літником з червня 2017 року.

Вказані пояснення надані працівниками із підписанням власноруч як «надання інформаційних даних» на імя начальника ГУ ДФС в Одеській області, при цьому відсутні відомості щодо того, хто саме відбирав ці інформаційні дані та який статус таких документів в межах фактичної перевірки як доказів, що підтверджують вчинення порушення.

Суд зазначає, що встановлення контролюючим органом факту порушення тільки на підставі пояснень вищевказаних осіб не може бути визнано підтвердженим належними та допустимими доказами, при цьому ці пояснення не підтверджують, що на час проведення фактичної перевірки зазначені особи не були оформлені належним чином, та не є допустимим доказом, оскільки пояснення відбирались без залучення працівників податкової поліції, внаслідок чого опитувані особи про кримінальну відповідальність за повідомлення завідомо неправдивих відомостей не попереджались, а отже такі пояснення не можуть вважатись достовірними.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, основне місце роботи - місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої вноситься відповідний запис про роботу.

Відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затверджених Наказом № 58 від 29.07.93 р., трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

З урахуванням зазначеного, факти зафіксовані посадовими особами, що здійснювали перевірку, у акті перевірки не знайшли підтвердження в судовому розгляді, та в порушення п. 80.6 ст. 80 ПК України не підтверджені іншими доказами.

Вказані в акті перевірки висновки є необєктивними та зроблені без урахування всіх визначальних факторів, оскільки побудовані лише на поясненнях наданих працівниками ТОВ «Альтраста», які самі по собі не можуть бути покладені в основу зазначених висновків, в силу своєї субєктивності та неточності даних.

Суд погоджується з аргументами позивача про те, що врахування лише пояснень працівників підприємства, окремо від документальних відомостей є неналежним використанням податкової інформації, оскільки може містити помилки, розбіжності, неточності, які в подальшому можуть бути спростовані, а отже, і не можуть бути використані в якості обєктивних та єдиних доказів порушень вимог податкового, трудового чи іншого законодавства платником податків, діяльність якого перевіряється.

При цьому, з оскаржуваних рішень вбачається, що вони прийняті на підставі акту перевірки від 20.11.2017 року №1714/15-32-13-06/37548754, однак з наявного в матеріалах справи акту «Про результати фактичної перевірки ТОВ «Альтраста», щодо дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами» №1714/15-32-13-06/37548754 судом встановлено, що останній складено 27.11.2017 року.

Отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення прийняті на підставі ОСОБА_8 перевірки від 20.11.2017р., що не відповідає даті складання ОСОБА_8, з приводу чого відповідачем пояснень не надано.

Відсутність в документах під назвою «надання інформаційних даних» паспортних даних, або інших даних, що дозволяють ідентифікувати осіб, які надали дані та підписались під ними, унеможливлює їх використання судом як допустимих та достовірних доказів, що саме ці особи надали саме правдиві та точні відомості стосовно періоду свого працевлаштування на ТОВ «Альтраста».

Таким чином, оцінюючи письмові докази, що містяться в матеріалах справи за критеріями їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що у своїй сукупності такі докази дають змогу дійти висновку про необґрунтованість доводів відповідача, що на час проведення фактичної перевірки позивачем були допущені порушення в оформленні трудових відносин з працівниками, що потягло донарахування спірних сум податків та зборів.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не довів суду законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій від 18.01.2018 року, які ґрунтуються на непідтверджених в ході судового розгляду висновках ОСОБА_8 перевірки від 27.11.2017 року, заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, дублюють зміст ОСОБА_8 перевірки, в них відсутні змістовні доводи на спростування аргументів позивача.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову та скасування оскаржених рішень як протиправних.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн. відповідно до платіжного доручення №265 від 04.05.2018 року, який згідно з ч.1 ст.139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Альтраста (65025, м. Одеса, 20-й кілометр Старокиївського шляху; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 18.01.2018р. на загальну суму 29849,45 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 18.01.2018р. на загальну суму 24575,73 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 18.01.2018р. на загальну суму 2114,92 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 18.01.2018р. на загальну суму 510 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Альтраста (65025, м. Одеса, 20-й кілометр Старокиївського шляху; ) судовий збір у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано 01.10.2018 року.

Суддя М.М. Аракелян

.