Справа № 303/4866/18
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/303/159/18
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Довжанин В.М.

секретар Фозекош І.І.

з участю:

представника позивачів Рішко П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Звернувшись до суду, позивачі посилаються на те, що постановою № 006256 від 26.07.2018 року інспектора прикордонної служби 1-ої категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Мукачівського прикордонного загону старшого прапорщика ОСОБА_3 позивачів визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн. За змістом зазначеної постанови, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Дзвінкове» 26 липня 2018 року о 16.20 год. прикордонним нарядом було виявлено двох громадян Росії, які в складі групи осіб намагались незаконно перетнути Державний кордон України, чим порушили вимоги ч.2 ст.10 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України та Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою КМ України від 04.06.2015 р. № 367 , а саме допустили в`їзд на ТОТ АРК та виїзд з неї з порушенням визначених цими нормативними актами вимог: без отримання відповідного дозволу та поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду. Просять визнати протиправною та скасувати постанову № 006256 від 26.07.2018 року інспектора прикордонної служби 1-ої категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Мукачівського прикордонного загону старшого прапорщика ОСОБА_3 про визнання позивачів винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-2 КУпАП та накладення на них адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн., а справу відносно них закрити.

У судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому просить в позові відмовити, оскільки оскаржувана постанова законна, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно громадян Росії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 містяться докази незаконного в`їзду виїзду на тимчасово окуповану територію АР Крим.

Заслухавши представника позивачів та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Згідно постанови № 006256 від 26.07.2018 року інспектора прикордонної служби 1-ої категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Мукачівського прикордонного загону старшого прапорщика ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до абз.8 ч.1, ч. 2, ч. 3 ст.13 Закону № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:

- якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду - виїзду.

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Згідно зі ст. 14 Закону № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, яким не дозволяється в`їзд в Україну, при спробі в`їзду в Україну в пункті пропуску через державний кордон України не перетинають державний кордон України та в найкоротший строк повертаються в державу, з якої вони прибули, або в державу, яка видала паспортний документ.

У разі неможливості негайного повернення іноземця або особи без громадянства вони перебувають у пункті пропуску через державний кордон України до їх повернення.

Таким іноземцям та особам без громадянства у паспортному документі проставляється відмітка про заборону в`їзду в Україну на термін, зазначений у рішенні, прийнятому відповідно до частини третьої статті 13 цього Закону.

Іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Таким іноземцям та особам без громадянства забороняється в`їзд в Україну строком на три роки. Відомості про них в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежується право виїзду з України.

Відповідно до п.40 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою КМ України від 04.06.2015 р. № 367 (далі - Постанова № 367 ) у разі наявності підстав для відмови особі у в`їзді на тимчасово окуповану територію України та виїзді з неї уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє їй у такому в`їзді/виїзді та приймає обґрунтоване письмове рішення із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 4.

Один примірник рішення про відмову особі у в`їзді на тимчасово окуповану територію України та виїзді з неї видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати таке рішення про це складається акт.

Порядок притягнення до адміністративної відповідальності регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23).

Порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї вчинені групою осіб - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 стаття 204-2 ).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (стаття 254).

У справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи: органів Державної прикордонної служби України (частини друга, четверта і п`ята статті 85, статті 92, 185-10, 191, 204 - 204-2, 205 - 206-1) (стаття 255).

Судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204-2 цього Кодексу (стаття 221).

Підставою для відмови особі у виїзді з тимчасово окупованої території України, застосування до особи заборони на в`їзд до України - є порушення нею порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

А таке порушення, скоєне особою, встановлюється, та така особа притягується до відповідальності тільки на підставі КУпАП.

Законодавством України передбачена єдина форма документу для фіксації факту адміністративного правопорушення - протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків, передбачених ст.258 КУпАП

Таким чином, суд приходить до висновку що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, вона визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Представник позивачів як на підставу скасування постанов про адміністративне правопорушення вказує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази про порушення позивачами порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї.

Однак, судом встановлено, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні докази незаконного в`їзду на тимчасово окуповану територію АР Крим протягом 2018 року через тимчасово закритий пункт пропуску для авіаційного сполучення Сімферополь, а саме: 26.04.2018 року рейсом S7163 Домодєдово Сімферополь, зокрема це підтверджується скріншотом з БД ПС «Ризик» ІТС» Гарт 1.

Також, що стосується твердження представника позивачів про відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, зокрема відсутність протоколу про адміністративне правопорушення, то відповідно до вимог ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 202-203, 204 2, 204-4 цього кодексу.

У судовому засіданні не знайшли свого твердження доводи представника позивачів про незаконність оскаржуваної постанови, порушень вимог КУпАП у діях відповідача суд не вбачає, тому відсутні підстави для визнання оскаржуваної постанови протиправною та такою, що підлягає до скасування, закриття провадження у справі про притягнення позивачів до адмінвідповідальності з підстав відсутності у їх діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-2 КУпАП.

Тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, ч.2ст.204-2,ст.ст. 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278, 280, 283КУпАП, ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 Мукачівського прикордонного загону Західного оперативного управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення буде виготовлено 01 жовтня 2018 року.

Головуючий В.М. Довжанин