Справа № 2140/1812/18
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1812/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Рябчич А.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2018 року,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2018 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що 20 серпня 2018р. відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого напису № 303, виданого 07.02.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з позивача на користь ПАТ Перший Український ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 23583,94грн. Посилаючись на ч. 2 ст. 24 ЗУ Про виконавче провадження представник позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною, оскільки виконавче провадження відкрито не за місцем проживання чи знаходження майна боржника. Позивач не має майна та коштів в м. Києві. Наявність рахунку в банку, який є стягувачем по справі, за відсутності на ньому коштів не є підставою для відкриття провадження в м. Києві. Зазначений рахунок відкрито банком з метою здійснення розрахунків з позивачем по кредиторській заборгованості.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але ним надано відзив на позовну заяву відповідно до якого вважає, що позовні вимоги підлягають відхиленню, оскільки порушень ч. 2 ст. 24 ЗУ Про виконавче провадження не допущено. Стягувач ПАТ Перший Український ОСОБА_4 звернувся із заявою про примусове виконання рішення де було зазначено рахунки на які потрібно стягувати кошти. Наявність такого рахунку у банку, який знаходиться м. Київ, вул. Андріївська, б. 4 та належить позивачу, стала підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку, а саме в м. Києві. ОСОБА_2 є власником карткового рахунку № 1365 та наявних на цьому рахунку грошових коштів.

Зазначає, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку наявності грошових коштів або майна до відкриття виконавчого провадження. Виконавець відкриває виконавче провадження на підставі заяви стягувача, в якій стягувач має право зазначити будь-які відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним Інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження тощо). Надання стягувачем доказів на підтвердження зазначеної в заяві інформації не вимагається.

Відповідач в своєму відзиві посилається на норми ст. 190 ЦК України, Постанову Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», та зазначає, що банківські рахунки це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобовязання банку стосовно його клієнтів і контрагентів і які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Судом встановлені наступні обставини по справі.

20.08.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 303 виданого 07.02.2018 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Перший Український ОСОБА_4 23 583,94 гривні.

Підставою для відкриття виконавчого провадження стала заява стягувача про примусове виконання, в якій зазначено рахунки на які необхідно перераховувати стягнуті кошти.

Позивач по справі проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорту.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі та заяви по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404) приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Обгрунтовуючи правомірність відкриття виконавчого провадження у м. Києві, відповідач посилається на наявність рахунку позивача у банку, що знаходиться в м. Києві.

Суд, погоджується, що наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку, але лише за умови наявності коштів на цьому рахунку.

При цьому суд виходить з положень ст. 190 ЦК України на яку посилається відповідач. Так, майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Статтею 179 цього ж Кодексу зазначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки.

Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей не породжує цивільні права та обов'язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки рахунок це є засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Судом встановлено, що стягувачем по виконавчому напису є ПАТ Перший Український ОСОБА_4, рахунок боржника відкритий в цьому ж банку, відсутність коштів на рахунку позивача не спростована і банк про їх наявність не зазначає в заяві про примусове виконання рішення.

Виходячи в викладеного, суд критично відноситься до обґрунтувань відповідача, щодо відсутності зобов'язань перевіряти достовірність інформації про наявність коштів на рахунках боржника, оскільки їх відсутність свідчить про неправомірність дій виконавця в разі застосування ч. 2 ст. 24 Закону № 1404 для відкриття виконавчого провадження. Відсутній об'єкт щодо якого виконавець може вчиняти дії передбачені Законом № 1404 по примусовому стягненню.

Суд зазначає, що саме матеріальні ціності, майно, кошти можуть бути об'єктом стягнення, а не рахунок у банку.

Наведені відповідачем обгрунтування, щодо процедури та порядку відкриття, ведення, закриття рахунків та їх обслуговування не спростовують обгрунтування позивача та викладені висновки суду.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника позивача, рахунок на який посилається відповідач, відкритий банком для погашення кредиторської заборгованості ОСОБА_2А перед банком, а відсутність на ньому коштів та виникнення кредиторської заборгованості стали підставою для вчинення нотаріального напису та звернення до стягнення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем порушені вимоги ч. 2 ст. 24 Закону № 1404, оскільки підстави для відкриття виконавчого провадження щодо стягнення коштів з відповідача у м. Києві - відсутні.

Керуючись ст. 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 від 20.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 57037287.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1, м. Київ, 02094, вул. Юрія Поправки, 6, оф.15) на користь ОСОБА_2 (НОМЕР_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1) судові витрати в сумі 711,85 грн. (сімсот одинадцять грн. 85 коп.) .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголешння, через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 5.1