Справа № 760/4485/17
Суддя: Коробенко С. В.
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
___________________________________________________________________________
Справа № 760/4485/17
№2-a/760/132 /18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

11 вересня 2018 року в місті Києві

Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Горобець Ольги Анатоліївни, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Півнєвої Наталії Володимирівни, третя особа Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови.

ІІ. Описова частина

06 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Горобець Ольги Анатоліївни та інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Півнєвої Наталії Володимирівниз вимогами про:

-визнання дій інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Півнєвої Наталії Володимирівни незаконними та скасування акту огляду і тимчасового затримання транспортного засобу «Toyota Rav4», державний номерний знак НОМЕР_1, складеного 27 лютого 2017 року;

-визнання дій інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Горобець Ольги Анатоліївни незаконними та скасування постанови серія ПС2 №985411 складеного 27 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КпАП України про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що27 лютого 2017 року приблизно о 12.15 припаркував свій автомобіль біля правого краю поблизу будинку АДРЕСА_1 оскільки місця для паркування були перегороджені кубами та стовпчиками. ОСОБА_1 зазначає, що заїзд до будинку АДРЕСА_2 був перекритий залізним тросом, парканом, кубами та стовпчиками, і машини там не заїжджають, у зв'язку з цим він залишив свій транспортний засіб в кінці заїзду, оскільки жодних перешкод для руху, на його переконання, створити не міг.

Після повернення Позивач виявив відсутність свого автомобіля, а працівники поліції, які були присутні на місці події, зазначили, що його автомобіль був примусово евакуйований.

Позивач вказує на те, що дії Відповідачів є протиправними, а постанова та акт підлягають скасуванню, оскільки винесені без жодних доказів на яких ґрунтується висновок про скоєння ним адміністративного правопорушення, та не містять інформації про те, яким саме чином залишений транспортний засіб заважав під'їхати до будинку, якщо заїзд перекритий.

07 березня 2017 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

09 березня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

12 лютого 2018 року представником Департаменту патрульної поліції подано заяву про залучення їх в якості Третьої особи без самостійних вимог на стороні Відповідачів.

12 лютого 2018 року протокольною ухвалою суду клопотання задоволено та залучено до участі у справи в якості Третьої особи Департамент патрульної поліції.

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача та Третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.222 КпАП України органи Національної поліції окрім іншого розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.3 ст.122 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.222 КпАП Українивід імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Горобець Ольгою Анатоліївною 27 лютого 2017 року відносно Позивача було складено постанову серії ПС2 №985411 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за те, що 27 лютого 2017 року о 15.25 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Rav4», державний номерний знак НОМЕР_1, по АДРЕСА_1 здійснив стоянку на виїзді з прилеглої території, чим створив перешкоду для руху (в'їзду/ виїзду) інших транспортних засобів, чим порушив пп. «и» п.15.9. ПДР України (а.с.4).

Згідно з пп. «и» п.15.9. ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ч.3 ст.122 КпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач не заперечує того факту, що ним був залишений його транспортний засіб на місці в'їзду/ виїзду до будинку АДРЕСА_1

Таким чином, фактично Позивач не заперечує наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КпАП України.

Посилання Позивача на те, що стоянка була вимушеною, оскільки доступу до місць для паркування не було, а в'їзд на територію був перекритий, не спростовують факту порушення Правил дорожнього руху. З наданих Позивачем фотокарток вбачається, що виїзд з прибудинкової території перекритий тимчасовими засобами, які не включають його виростання для проїзду транспортних засобів.

За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання протиправним притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КпАП України, а відтак, і вимоги про скасування постанови від 27 лютого 2017 року серії ПС2 №985411 про накладення на нього адміністративного стягнення задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.267 КпАП України вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Згідно зі ст.265-2 КпАП України у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п'ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Частиною 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» дозволено територіальним органам Національної поліції для доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг.

Згідно з п.3 Порядку доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

З огляду на положення вказаних норм інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Півнєва Н.В. під час тимчасового затримання належного Позивачу транспортного засобу «Toyota Rav4», державний номерний знак НОМЕР_1, та оформлення відповідного акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 27 лютого 2017 року, передачі автомобіля спеціальній організації, яка здійснює діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, діяла цілком законно.

Відтак, і в цій частині позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 2, 6-11, 19, 20, 22, 242-246, 257, 262 КАС України, суд вирішив:

1.У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

2.Судові витрати віднести на рахунок держави.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: