Справа № 804/3327/18
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 рокуСправа № 804/3327/18
Дніпропетровській окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними відмови та зобовязання вчинити певні дії, -
1. 07.05.2018 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій, із врахуванням уточнень від 23.07.2018, просила суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, викладені у листі № Д-1886/0-1806/0/20-18 від 04.04.2018, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безплатної приватизації;
- зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05.03.2018 вхідний номер Д-1886/0/21-18.
2. Ухвалою суду від 14.05.2018 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
3. 25.05.2018 на виконання вимог ухвали позивачем надано письмове підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, клопотання про поновлення строків звернення до суду.
4. Ухвалою суду від 04.06.2018 відкрито загальне провадження в адміністративній справі № 804/3327/18, призначено підготовче засідання на 21.06.2018. Призначено розгляд клопотання представника позивача щодо поновлення строків звернення до адміністративного суду.
5. 20.06.2018 від представника відповідача, на електронну поштову адресу суду, надійшло клопотання про оголошення перерви та відкладення розгляду справи.
6. 21.06.2018, у звязку з неявкою сторін, підготовче судове засідання відкладено до 09.07.2018.
7. 02.07.2018 представником відповідача через канцелярію суду надано клопотання про оголошення перерви та відкладення розгляду справи.
8. 09.07.2018 на електронну адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов.
9. У підготовчому засіданні 09.07.2018 встановлено, що строк звернення до суду із адміністративним позовом не пропущений, оскільки відмову від 14.12.2016 у задоволенні клопотання від 16.11.2016 отримано позивачем у березні 2018.
10. Від відповідача витребувані копії документів, у звязку з чим, оголошено перерву до 24.07.2018.
11. 23.07.2018 року представником позивача надано уточнену позовну заяву.
12. У підготовчому засіданні 24.07.2018 судом вирішено питання щодо повторного витребування доказі від відповідача.
13. Ухвалою суду від 24.07.2018 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, повторно витребувано копії документів від відповідача та оголошено перерву до 04.09.2018.
14. 04.09.2018 представником відповідача, у підготовчому засіданні, надані копії витребуваних судом документів.
15. У звязку із неявкою 04.09.2018 у підготовче засідання представника позивача, судом оголошено перерву до 13.09.2018.
16. 13.09.2018 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження.
17. Ухвалою суду від 13.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.09.2018.
18. У судове засідання представники сторін не прибули, у зв'язку із чим справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі статті 205 КАС України.
19. Позивач неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сілськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації. Проте, відповідач листами відмовляв позивачу в наданні такого дозволу. Позивач вважає такі відмови протиправними.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
20. Позивачу на всі його звернення надавались відповіді відповідно до закону. Оскільки у клопотанні від 16.11.2016 заявник зазначила про отримання документів особисто, відповідь поштовим звязком не направлялась.
21. Відповідь від 04.04.2018 № Д-1886/0-1806/0/20-18 є мотивованим розясненням щодо ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою, прийнятим у відповідності до чинного законодавства України і є відмовою.
22. Додані до клопотання графічні матеріали не дозволяють визначити: чи відноситься позначена на графічних матеріалах земельна ділянка до державної власності сільськогосподарського призначення, перебування її у користуванні, у переліку земельних ділянок державної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, а також перевірити місце розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів тощо.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
25. Позивачем до клопотання від 16.11.2016 додані копія паспорту, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, довідки від 14.09.2016 № 31-403-99.8-3372/2-16, виданої на запит ОСОБА_2, схема викопіювання щодо бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.12, 136-142).
27. 05.03.2018 за вхідним № Д-1886/0-1806/0/20-18 позивач звернулась до відповідача з клопотанням відповідно до статей 15-1, 118, 121, 122 ЗК України про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації (а.с.17).
28. Позивачем до клопотання від 05.03.2018 додані роздрукування із публічної кадастрової карти України із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копія паспорту, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду (а.с.143-148).
29. 04.04.2017 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання від 05.03.2018 листом № Д-1886/0-1806/0/20-18 відмовило, вказавши, що надані документи, бажане місце розташування земельної ділянки не відповідає переліку земельних ділянок, які опубліковано на офіційному веб-сайті територіального органу Держгеокадастру, а тому не має правових підстав у задоволенні клопотання (а.с.18).
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
30. Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
31. Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-III, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.
32. Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
33. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 116 ЗК України, зокрема, громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
34. Набуття права на землю, зокрема, громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
35. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації.
36. Частиною першою статті 117 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
37. У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
38. Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.
39. За приписами частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
40. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
41. У світлі вимог цієї конституційної норми така процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.
42. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України. Відповідно до положень частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
43. У частині сьомій статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
VI. ОЦІНКА СУДУ
44. Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
45. Пунктом «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.
46. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що з метою реалізації права громадян на отримання (придбання) у власність земельної ділянки останній звертається з відповідною заявою чи клопотанням до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
47. З матеріалів справи вбачається, що позивачем у 2016 та 2018 роках були подані клопотання до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Миколаївської сільської ради Дніпропетровського (Дніпровського) району Дніпропетровської області.
48. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем до заяв поданий вичерпний перелік документів, встановлений Земельним кодексом України.
49. Частиною сьомою статті 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.
50. Перелік документів, які повинен подати заявник, визначений законом. Вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені законом, забороняється. Підстави відмови у наданні дозволу є вичерпними. Відтак, будь-які дії, спрямовані на отримання від особи, яка звернулася за дозволом, додаткових матеріалів, в тому числі їх уточнення, прямо суперечать закону та є протиправними.
51. В свою чергу, такі дії (у разі їх вчинення) не є законним способом поведінки органу, є проміжними відповідями на звернення, не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а отже не можуть вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні частини сьомої статті 118 ЗК України.
52. Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту. Водночас, у частині сьомій статті 118 ЗК України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується це питання. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.
53. Для порівняння, у частині девятій статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її надання.
54. У статті 118 ЗК України не визначено прямого обов'язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа, тощо. Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.
56. У пункті 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.
58. Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.
59. Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
61. З системного аналізу матеріалів справи суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення.
62. Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
63. Частиною пятою вказаної норми встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
64. Застосована у цій справі правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.04.2018 по справ № 806/2208/17.
65. У зв'язку із задоволенням позовних вимог на користь позивача присуджуються судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 1 409,60 грн.
66. Порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу врегульований статтею 134 КАС України.
67. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
68. Згідно пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
69. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
70. Відповідач процесуальним правом на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не скористався.
71. Представництво в суді позивача здійснював адвокат ОСОБА_4, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 19.05.2009 № 2019, ордер серія ДП № 364/004.
72. Між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_4 укладений договір про надання правової допомоги адвокатом № 145 від 11.04.2018.
73. Згідно додатку №1 від 13.04.2018 до договору гонорар адвоката за надання правової допомоги в справі за позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії складає 3 000 грн. У гонорар включено: розробка позиції по справі, підготовка та подання адвокатом позову до суду, участь адвоката в усіх судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи, збір та подача доказів, письмових заяв, клопотань, пояснень по всім питанням справи, одержання копій ухвал, рішень та виконавчих листів по справі, у разі необхідності представництво по справі в суді апеляційної та касаційної інстанції. Гонорар оплачується клієнтом на користь адвоката поетапно по мірі виконання доручення одним або декількома платежами протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього додатку.
74. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
75. До матеріалів справи не надані докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу у цій справі, які мали бути сплачені протягом 30 днів з 13.04.2018.
77. Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
81. Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, викладені у листі № Д-1886/0-1806/0/20-18 від 04.04.2018, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безплатної приватизації.
82. Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05.03.2018 вхідний номер Д-1886/0/21-18.
83. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 1 409,60 грн.
84. Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області витрат на професійну допомогу у розмірі 3 000 грн.
85. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
86. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
87. Повне рішення складено 01.10.2018.
Суддя ОСОБА_5