Справа № 466/4872/18
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4872/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

за участю секретаря с/з Борис У.Я.

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові, поліцейського 2 батальйону 2 роти 1 взводу ДПП Каторгіної Юлії Ігорівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення , -

встановив:

22.06.18р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у м. Львові, поліцейського 2 батальйону 2 роти 1 взводу ДПП Каторгіної Юлії Ігорівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 11.06.2018р. серії ВР № 026248 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою його притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 15.9 «г» ПДР України, а саме за здійснення зупинки транспортного засобу на перехресті.

Позивач вважає, що інспектор поліції безпідставно звинуватив його у даному правопорушенні, оскільки зупинка ним здійснена вимушено, а саме через раптово виниклу несправність автомобіля. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено з порушеннями вимог КУпАП. Вважає, що винесена постанова є протиправною і такою, що підлягає скасуванню внаслідок відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві та просив такий задовольнити.

Відповідач, представник УПП у м. Львові у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши наявні докази у їх сукупності, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 026248 від 11.06.18р., винесеної інспектором УПП м. Львова Каторгіною Ю.І., позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

З тексту оспорюваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 11.06.18р. о 21.10 год., на перехресті вул. Чернівецької - пл. Двірцева в м. Львові здійснив зупинку ТЗ на перехресті, чим порушив п. 15.9г ПДР України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст. 7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого субєкта оскарження) покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, але останній доказів та обґрунтованості правомірності складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_2 правил дорожнього руху України не надав.

Матеріали справи не містять заперечень відповідача та обґрунтувань правомірності дій і рішень останнього.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі не відібрано пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено свідків правопорушення. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Більше того, згідно п. 15.9г ПДР України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Як зазначає позивач, 11.06.18р. близько 21.00 год. він прямував по вул. Чернівецька в сторону пл. Двірцева м. Львова, на автомобілі НОМЕР_1, де його транспортний засіб вийшов з ладу, в зв'язку з чим він здійснив вимушену зупинку та увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Як зазначено в ПДР України, вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Однак поліцейським не взято до уваги пояснення ОСОБА_2 з приводу наведеного та винесено оскаржувану постанову. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 73-77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 286, 289, КУпАП, суд,-

ухвалив:

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського УПП у Львівській області 2 батальйону 2 роти 1 взводу ДПП Каторгіної Юлії Ігорівни серії ВР № 026248 від 11 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2.

Відповідач: Управління патрульної поліції м. Львова Департаменту патрульної поліції, адреса: м.Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя І. Є. Зима