Справа № 805/5029/18-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2018 р. Справа№805/5029/18-а

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Алябєва І.Г., при секретарі судового засідання Козирєвій О.О.,
за участі представників:
позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі №805/5029/18-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року адміністративний позов ПрАТ «Вістек» задоволено.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 12 червня 2018 року №.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 8 125 (вісім тисяч сто двадцять пять) грн 54 коп.

19 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання Позивача про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката, відповідного до якого позивач, керуючись частиною першою саттті 139 КАС України, просить включити до судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача, у разі задоволення позову, суму витрат ПрАТ «Вістек» на послуги адвоката ОСОБА_1 в розмірі 2 800,00 грн.

У судове засідання 28 вересня 2018 року представник позивача з'явився, надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні від 17 вересня 2018 року проти задоволення вказаної заяви та ухвалення додаткового рішення у справі заперечував, просив у її задоволенні відмовити.

Надав до суду письмові заперечення, відповідно до змісту яких зазначено, що вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами.

Вирішуючи вищевказану заяву суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини другої вказаної статті, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС України).

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд, зазначає, що представником позивача до закінчення судових дебатів у справі зроблено відповідну усну заяву.

Згідно до частин 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини четвертої статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 2 800,00 грн до суду надано:

- договір про надання правової допомоги від 20 червня 2018 року № б/н, предметом якого є зобов'язання Адвоката (ОСОБА_1), за дорученням Клієнта (ПрАТ «Вістек») прийняти на себе зобов'язання зі складання та подачі до Донецького окружного адміністративного суду позовної заяви стосовно оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Донецькій області від 12 червня 2018 року №, в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Розділом 5 вказаного договору встановлена ціна договору 2 800,00 грн, порядок та строки розрахунків: не пізніше 20 банківських днів, з моменту отримання клієнтом рахунку. За результатами надання юридичної (правової) допомоги за Договором, складається Акт, що підписується сторонами. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним Стороною, якщо протягом семи робочих днів Стороною не буде надано іншій стороні обґрунтованих заперечень. У разі наявності таких заперечень, Сторони погоджують додаткового порядок та строки усунення недоліків.

Строк дії: Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2018 року.

На підтвердження виконання умов договору ПрАТ «Вістек» надало до суду наступні докази:

- акт прийняття-передачі послуг 25 червня 2018 року № 4, згідно Договору про надання правової допомоги від 20 червня 2018 року, відповідно якого сторони погодили виконання умов договору про повне виконання Адвокатом обсягу послуг складання та подачі до Донецького окружного адміністративного суду позовної заяви, за якістю та строками, претензії у сторін відсутні. Період надання послуг 25 червня 2018 року.

- платіжне доручення від 24 липня 2018 року № 7030 про оплату послуг за договором про надання правової допомоги від 20 червня 2018 року № б/н на суму 2 800,00 грн.

Згідно з пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 09 року № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз'яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI з наступними змінами та доповненнями, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини п'ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За результатами аналізу наведених положень КАС України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", суд вважає, що з 15 грудня 2017 року розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому суд, виходячи із обставин даної справи констатує, що остання за предметом є складною, пов'язана з необхідністю дослідження значного обсягу документів, нормативно-правових актів, у позовній заяві, крім іншого проаналізовано судову практику ЄСПЛ та Верховного суду, що є свідченням добросовісного виконання адвокатом своїх послуг та очевидно вказує на значний обсяг витраченого часу.

Суд звертає увагу на відсутність розрахунку часу та деталізації обсягу виконаних адвокатом робіт.

Проте, з наданих до матеріалів інших доказів (акту виконаних робіт, договору про правову допомогу, платіжного доручення) можна встановити, які саме роботи виконані та факт понесення позивачем у справі витрат. Розмір цих витрат судом визнається співмірним зі складністю справи, ціною позову та якістю написання позовної заяви.

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Формальна покрокова деталізації проведеної адвокатом роботи не змінює доведеності факту надання послуг із правничої допомоги, рівно як і фактичність здійснених позивачем витрат, які за висновком суду є співмірними у даній справі.

Враховуючи, що судом встановлено фактичність витрат, їх неминучість (у зв'язку із виконанням умов договору про правову допомогу та поданням позовної заяви) та співмірність, суд вважає в достатній мірі обґрунтованими та доведеними вимоги про компенсацію витрат на правову допомогу адвоката.

Щодо заперечень ГУ ДФС у Донецькій області, суд зазначає наступне.

По-перше, суд не приймає доводи відповідача щодо відсутності у договорі про правову допомогу посилань на номер справи №805/5029/18-а, оскільки останній укладено з приводу подання позовної заяви, отже на момент його підписання справи за таким номером ще не існувало.

По-друге, грошові кошти перераховані безготівковим шляхом, банківським переказом, із зазначенням усіх необхідних реквізитів, в тому числі дата проведення банком в адресу належного адресата, тому підстав у суду вважати непідтвердженим факт понесення витрат немає.

Щодо інших обставин зазначених у поясненнях ГУ ДФС у Донецькій області, то вони стосуються виключно добросовісності адвоката, як платника податків, перевірка якої належить до повноважень податкового органу, з огляду на встановлений факт отримання таким адвокатом доходу у відповідному періоді за здійснення професійної адвокатської діяльності на підставі свідоцтва.

Таким чином, оскільки рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі № 805/5029/18-а позовні вимоги ПрАТ «Машинобудівний завод «Вістек» задоволені, а питання стягнення з відповідача судових витрат в частині витрат на правничу допомогу судом не вирішено, тому витрати на правничу допомогу, сплачені позивачем у розмірі 2 800,00 грн, мають бути стягнуті з ГУ ДФС у Донецькій області за рахунок її бюджетних асигнувань шляхом прийняття додаткового рішення у справі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 241-252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» про стягнення витрат на правову допомогу у справі № 805/5029/18-а задовольнити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 6; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114; ) витрати на правову допомогу у розмірі 2 800 (дві тисячі вісімсот) грн 00 коп.

Учасниками справи, які не були присутні в судовому засіданні, ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Повний текст рішення складений та підписаний 28 вересня 2018 року.

Суддя Аляб'єв І.Г.