Справа № 0940/1365/18
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" жовтня 2018 р. справа № 0940/1365/18
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про стягнення податкового боргу в розмірі 1 576 718,61 грн.,-
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося до суду з позовом до Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про стягнення податкового боргу в розмірі 1 576 718,61 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на момент звернення до суду у відповідача обліковується податкова заборгованість перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати та військового збору в загальній сумі 1 576 718,61 грн., яка станом на момент подання даного адміністративного позову не сплачена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (а.с. 1-2).
Відповідачем 14.08.2018 отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі. Однак Державна установа «Коломийська виправна колонія (№41)» не скористалася правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження від 02.08.2018.
В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України без проведення судового засідання та повідомлення і виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі положення частин 2, 8 статті 262 КАС України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Встановлено, що Державна установа «Коломийська виправна колонія №41» зареєстроване як юридична особа 29.11.1999, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.22-25). Згідно із статтею 15 Податкового кодексу України відповідач є платником податків та зборів.
Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульовані положеннями Податкового кодексу України.
Конституційний обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом визначений частиною 1статті 67 Конституції України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі по тексту також ПК України, Кодекс), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
У відповідності до вимог статті 36 вказаного Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 15.1 статті 15 зазначеного Кодексу визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
За змістом підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пунктів 8.1, 8.2, 8.3 статті 8 коментованого Кодексу в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Згідно довідки про борг, у відповідача станом на 17.07.2018 обліковується податковий борг за платежами: - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в загальному розмірі - 1 562 414,52 грн., з них податкові зобовязання 1 302 391,85 грн., штрафні санкції 260 022,67 грн.; - військовий збір в загальному розмірі 14 304,09 грн., з них податкові зобовязання 7865,21 грн., штрафні санкції 1966,31 грн., пеня 4 472,57 грн. Загальна сума заборгованості становить 1 576 718,61 грн.(а.с.10).
Судом встановлено, що податковий борг Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» виник в результаті виявлених податковим органом під час проведення документальної планової перевірки, порушень.
Так, на підставі наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 31.01.2017 року за № 128, направлення на перевірку від 08.02.2017 року за №195, плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на I квартал 2017 року, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведена документальна планова виїзна перевірка Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, за результатами якої складено акт від 21.03.2017 року за № 170/09/19-13/08563613 (а.с.26-40).
Проведеною перевіркою встановлено порушення Державною установою «Коломийська виправна колонія (№41)», вимог п.п.6.1, п.6, п.п.6.2 п.6, п.п.6.3 п.6 Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 07.03.2013 року №396/5, п.57.1 ст.127.1, ст.127, п.168.1, ст.168, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено несплату (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб в сумі 1303036,61 грн., із заробітної плати засуджених до позбавлення волі за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року; п.п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, внаслідок чого не відображено заробітну плату засуджених за ознакою доходів «101» і не відображено нарахований, утриманий та сплачений податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року; п.163.1 ст.163, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, ст.176, п.п.1.2 п.16 прим. Підрозділу 10 Розділу XX, п.п. 1.3 п.16 прим.1 підрозд. 10 Розділу XX п.п.1.6 п.16 прим. 1 підрозд. 10 Розділу XX Податкового кодексу, внаслідок чого донараховано військовий збір за січень 2015 р. у сумі 7865,21 грн.; п.п. 1.2, п.п.1.6 п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу, внаслідок чого встановлено несвоєчасну сплату по військовому збору.
Вищевказані податкові повідомлення-рішення отримані 28.04.2017 уповноваженою особою відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.16).
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 року апеляційну скаргу Державної установи «Коломийська виправна колонія №41» залишено без задоволення а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2017 у справі №809/710/17 без змін. Вказана ухвала набрала законної сили з моменту проголошення (а.с.57-60).
Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У відповідності до абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до частин 2, 3 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення може бути зупинене у випадках, визначених цим Кодексом.
Суд зазначає, що станом на час розгляду адміністративної справи в суду відсутні відомості, щодо оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 у справі №809/710/17, що набрало законної сили, в касаційному порядку.
У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання утворює податковий борг.
Відповідно до вказаних матеріалів справи, судом перевірено та встановлено, що станом на момент звернення до суду із даним позовом заборгованість відповідача за платежами податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати та військового збору становить 1576718,61 грн.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.
Відповідно підпункту 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.3 статті 95 Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з розрахункових рахунків у фінансових установах, які обслуговують Державну установу «Коломийська виправна колонія (№41) та за рахунок готівки, що їй належить.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262, 263, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: Головне управління ДФС в Івано-Франківській області (), адреса: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ,76018;

Відповідач: Державна установа «Коломийська виправна колонія (№41)» (), адреса: вул.Привокзальна, 30, село Товмачик, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78250.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1