Справа № 826/26248/15
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Київ №826/26248/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на лікві-дацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володи-мировича (далі - Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - АТ "Дельта Банк") про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015р. позивач звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи та Фонду, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 126), просить:

1) визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи, оформлені наказом тимчасової адміністрації АТ "Дельта Банк" від 16.09.2015 №813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" в частині визнання нікчемними транзакцій стосовно перерахування коштів по розрахунковому рахунку НОМЕР_2, відкритому відповідно до договору від 26.02.2015 №011-28694-260215 між позивачем та АТ "Дельта Банк";

2) зобов'язати Уповноважену особу включити позивача до Переліку вкладників АТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

3) зобов'язати Фонд включити позивача до Загального реєстру вкладників АТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є вкладником АТ "Дельта Банк" і на нього поширюються передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії відшкодування коштів за вкладом, у т.ч. на кошти у сумі 5000 доларів США, що 26.02.2015 надійшли від ОСОБА_4 на його депозитний рахунок згідно з платіжним дорученням №46504974 в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності.

Уповноважена особа подала заперечення, в яких просить відмовити в позові з тих підстав, що умови укладених між банком та фізичними особами після 16.01.2015 включно банківських договорів, до яких віднесено і договір позивача, за якими здійснювались перера-хування котів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а тому такі договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Також зазначено, що кошти на депозитний рахунок позивача у банку надійшли шляхом "дроблення" депозиту ОСОБА_4, у зв'язку з чим такі операції з переказу коштів на переконання відпові-дача не передбачали фактичного переміщення реальних грошових коштів та здійснювались за рахунок внутрішньобанківських проводок.

Фонд подав заперечення, в яких просить відмовити в позові з тих підстав, що до Фонду не надходили відомості про включення позивача до Загального реєстру вкладників, тому відсутні підстави для включення позивача Загального реєстру вкладників АТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Під час розгляду справи представник позивач підтримав позов.

Відповідачі і третя особа явку своїх представників до судового засідання не забезпе-чили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. У справі наявне клопотання Фонду про розгляд справи без його участі (а.с. 33). Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим та згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017) суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

26 лютого 2015р. між АТ "Дельта Банк" (Банк) та позивачем (Вкладник) укладено договір №011-28694-260215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США на суму 5000 доларів США. Вклад залучається на строк із моменту його зарахування на рахунок позивача НОМЕР_3, відкритий банком на підставі вказаного договору, та по 23.11.2015. Процентна ставка за договором становить 5.5 процентів річних (а.с. 19).

У п. 1.8 Договору з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 26.02.2015 №1 (а.с. 21), передбачено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого у Банку, або шляхом перераху-вання з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі цього Договору, не застосовуються.

У разі, якщо в день укладення сторонами цього договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму вкладу, на рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладеним.

Згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, від 26.02.2015 №46504974, фізичною особою ОСОБА_6 з її рахунку НОМЕР_4 на рахунок позивача НОМЕР_3 у АТ "Дельта Банк" переказано кошти в сумі 5000 доларів США (а.с.20).

02 березня 2015р. на підставі постанови Правління Національного банку України №150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії не-платоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №51 "Про запрова-дження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", за яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію, уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Банку призначено Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 08.04.2015 №71 тимчасову адміністрацію у Банку запроваджено на шість місяців - з 03.03.2015 до 02.03.2015 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 03.08.2015 №147 строк здійснення тимча-сової адміністрації у Банку продовжено до 02.10.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 №181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з цим рішенням розпочато процедуру ліквідації АТ "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені ст.ст. 37, 38, 51, частинами першою та другою ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 20.02.2017 №619, згідно з яким про-довжено строки здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" до 04.10.2019, а також продовжено повноваження ліквідатора Кадирова В.В. на відповідний період.

На виконання наказу Уповноваженої особи від 29.05.2015 №408 і рішення виконавчої дирекції Фонду від 27.07.2015 №174/15 Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями Банку було здійснено перевірку щодо виявлення договорів (право-чинів) за вкладними операціями, що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За результатами цієї перевірки названа Комісія дійшла висновку, що умови, зокрема, Договору банківського вкладу, укладеного позивачем та Банком, за якими здійснювалося перерахування коштів на вкладний рахунок позивача з рахунку іншої фізичної особи-вклад-ника Банку, надають позивачу як кредитору Банку переваги перед іншими кредиторами, а отже, такий договір є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 цього Закону.

У зв'язку з наведеним, Уповноваженою особою листом від 23.09.2015 №8821/1624 повідомлено позивача, що згідно із нормою п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" договір банківського вкладу є нікчемним та відповідно до ст. 216 Цивільного Кодексу України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (а.с. 22).

20 жовтня 2015р. позивач звернувся до Уповноваженої особи із заявою від 19.10.2015 про включення його до реєстру вкладників АТ "Дельта Банк", які мають право на відшко-дування за вкладом за рахунок Фонду (а.с. 23-25), яка залишилась без задоволення.

Спірні правовідносини виникли у сфері функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб і відшкодування за вкладами та стосуються правомірності невключення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлено Законом України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №4452 (у редакції, чинній на час введення тимчасової адміністрації банку) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (абз. 1).

Згідно з ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 Закону №4452 (у редакції, чинній на час введення тимчасової адміністрації банку):

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п. 3);

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4).

Як було встановлено судом, позивачу відкрито у АТ "Дельта Банк" вкладний (депози-тний) рахунок НОМЕР_3, на який позивачу ОСОБА_4 з власного рахунку здійснено переказ коштів у сумі 5000 доларів США (а.с. 20).

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (ч. 3).

Водночас ст. 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1).

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ч. 2).

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ч. 3).

Передбачені Законом №4452 гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні положень ст. 2 цього Закону). Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, в тому числі на умовах договору банківського вкладу, у зв'язку з чим та з огляду на встановлені судом обставини справи суд дійшов висновку про належність позивача до вкладників ПАТ "Дельта Банк".

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 26 цього Закону гарантії Фонду не поширюються на відшко-дування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 4 ст. 26 цього Закону передбачає, що Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах.

Про наявність обставин, визначених у ч. 4 ст. 26 Закону №4452, що є підставою для не відшкодуванням Фондом коштів позивачу, належних останньому на його рахунку, ніхто з учасників справи не стверджував, а судом таких обставин у цій справі не встановлено.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у справі матеріалами, Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT "Дельта Банк" здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону.

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у низці договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між АТ "Дельта Банк" та фізичними особами - клієнтами після 16.01.2015 року включно.

Так, зокрема, згідно з наявною у справі копією протоколу від 22.09.2015 засідання Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб, призначеної наказом Уповноваженої особи від 12.03.2015 №73, Комісією вирішено визначити, що за 1424 операціям на загальну суму 197530212,90 грн. (перелік яких міститься в Додатку №1 до цього протоколу, до якого серед іншого включено також рахунок НОМЕР_4 ОСОБА_4) по перерахуванню коштів на вкладні рахунки за договорами банківського вкладу, які є нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є підстави для обмеження виплат коштів вкладникам - отримувачам за такими операціями, на час ліквідації банку за рахунками, перелік яких міститься в Додатку №2 до цього протоколу (до якого серед іншого включено вклад позивача на рахунку НОМЕР_3 за договором №011-28694-260215, сума залишку на цьому рахунку для обліку вкладів згідно з витягом з Додатку №2 становить 134290,57 грн.) (а.с. 61-64).

Водночас, як вже встановлено судом, про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 26.02.2015 №011-28694-260215 позивача було повідомлено листом від 23.09.2015 №8821/1624 (а.с. 22).

Наказом Уповноваженої особи від 16.09.2015 №813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" застосо-вано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" згідно з переліком, наведеним у Додатку №1 до наказу, до якого серед іншого включено також договір позивача від 26.02.2015 №011-28694-260215 на суму 5000 доларів США (а.с. 54-55).

Наказом Уповноваженої особи від 05.10.2015 №15 на підставі протоколу засідання Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб від 22.09.2015 обмежено на час ліквідації АТ "Дельта Банк" операції щодо виплати коштів вкладникам за рахунками, перелік яких визначений у Додатку №1 до цього наказу, до якого серед іншого включено також рахунок позивача НОМЕР_3, відкритий на підставі договору №011-28694-260215 (а.с. 65-66).

Оцінюючи доводи відповідача щодо нікчемності правочину позивачу, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 38 Закону №4452 встановлено, що протягом дії тимчасової адміністра-ції Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною ж 3 цієї статті передбачено, що правочини (у т.ч. договори) неплатоспро-можного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без вста-новлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у корис-тування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, пос-луг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факто-ринг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у т.ч. договори), умови яких передбачають платіж чи пере-дачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встанов-лених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у т.ч. договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий право-чин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону №4452 Фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторо-ни за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону №4452 у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Аналізуючи наведені вище нормативні положення у контексті встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо наявності передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 підстав для визнання спірних операцій позивача нікчемними, що відповідно призвело до створення перешкод для відшкодування позивачу коштів за рахунок Фонду.

Посилаючись на наявність визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 підстав визнання правочинів нікчемними, відповідачем не доведено вказаних обставин.

Як неодноразово вказував Вищий адміністративний суд України у своїх рішеннях, право уповноваженої особи Фонду здійснювати перевірку правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскіль-ки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Натомість всупереч вимог п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 відповідачами не надано доказів того, що умови укладеного між позивачем і АТ "Дельта банк" правочину (договір банківського вкладу) передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Не надано також і обвинувального вироку суду, в якому було б встановлено вину позивача або посадових осіб АТ "Дельта Банк" з приводу укладення вказаного спірного договору банківського вкладу (депозиту).

Посилання відповідача у своїх запереченнях на встановлені для АТ "Дельта Банк" обмеження постановою Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ, якою цей банк віднесено до категорії проблемних та встановлено обмеження в діяльності банку, що була наявна на момент здійснення трансакції з перерахування коштів та укладення договору банківського вкладу (депозиту), суд відхиляє як необґрунтовані, адже зміст ця постанова містить банківську таємницю, а тому позивач не міг бути обізнаним про її зміст та встановлені обмеження. Водночас з матеріалів справи вбачається, що грошові кошти в сумі 5000 доларів США на поточний рахунок позивача в АТ "Дельта Банк" зараховані до запро-вадження тимчасової адміністрації банку.

Щодо доводів Уповноваженої особи про порушення при перерахуванні спірних коштів на рахунок позивача п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ "Дельта Банк", яким заборонено зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи, то суд їх відхиляє як необґрунтовані, з огляду на те, що зміст п. 1.8. Договору від 26.02.2015 №011-28691-260215 банківського вклад (депозиту) "Найкращий" у доларах США змінено Додатковою угодою від 26.02.2015 №2, згідно з якою для цілей цього Договору сторони домовились не застосовувати п. 5.11 Правил (а.с. 21).

Окремо суд зауважує, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження нікчемності правочинів позивача з підстав, визначених у ст. 228 ЦК України, якою визначено загальне поняття нікчемності правочинів.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, АР Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (ч. 1). Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (ч. 2). У разі недодержання вимоги щодо відповідності пра-вочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане остан-ньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідачем не зазначено і не надано відповідних доказів, які б свідчили про те, що правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конститу-ційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави; не надано судового рішення про визнання недійсним договору банківського рахунку позивача, як і судового рішення за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що визнання відповідачем нікчем-ними правочинів позивача з підстав, визначених у п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452, є необґрунтованим і суперечить вимогам цього Закону.

Враховуючи відсутність підстав для не відшкодування позивачу коштів за рахунок Фонду, визначених цим Законом, суд дійшов висновку про те, що гарантії Фонду поши-рюються на відшкодування позивачу коштів, що перебувають на його депозитному рахунку НОМЕР_3, відкритому за договором №011-28694-260215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону №4452 (у редакції, чинній на час відкликання ліцензії) Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкоду-вання коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання бан-ківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 цього Закону Уповноважена особа протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вклад-ників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Як встановлено судом, після прийняття 02.10.2015 рішення про відкликання банківсь-кої ліцензії та ліквідацію Банку і отримання цього рішення Фондом, Уповноважена особа Кадиров В.В. не включив позивача до переліку вкладників (рахунків), які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом.

Враховуючи, що згідно із ст. 26 Закону №4452 позивач набув право на одержання га-рантованої суми відшкодування за рахунок Фонду коштів за вкладом на рахунку НОМЕР_3, відкритому за договором №011-28694-260215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США, однак після отримання Фондом рішення про від-кликання ліцензії та ліквідацію Банку не був включений відповідачем до переліку вклад-ників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, з причин (визнання правочинів нікчемними), які не відповідають цьому Закону, суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

З огляду на те, що визнання відповідачем нікчемними правочинів позивача і допу-щення відповідачем бездіяльність щодо не включення позивача до переліку вкладників (рахунків) АТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порушують право позивача на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом на рахунку НОМЕР_3, відкритому за договором №011-28694-260215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США, а також з метою захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову в частині зобов'язання Уповноваженої особи нада-ти додаткову інформацію про рахунок НОМЕР_3, відкритий позивачу у АТ "Дельта Банк" за договором №011-28694-260215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США, за яким позивач має право на відшкодування коштів в сумі 134290,57 грн. (а.с. 64) за рахунок Фонду.

Враховуючи викладене, з метою повного і ефективного захисту прав та інтересів позивача і згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про можливість виходу за межі позовних вимог та визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо не включення позивача до переліку вкладників АТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Водночас у задоволенні позову в частині скасування дій Уповноваженої особи в частині визнання нікчемними транзакцій стосовно перерахування коштів по розрахунковому рахунку, відкритому відповідно до договору від 26.02.2015 №011-28694-260215 між пози-вачем та АТ "Дельта Банк", слід відмовити з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

Щодо вимоги про визнання протиправним і скасування наказу Уповноваженої особи від 16.09.2015 №813 (а.с. 54), то ухвалою суду від 03.10.2018 закрито провадження у справі у цій частині. При цьому судом встановлено, що у п. 2 уточнених позовних вимог позивачем помилково зазначено рахунок НОМЕР_2, тоді коли за договором від 26.02.2015 №011-28694-260215 банком відкрито позивачу рахунок НОМЕР_3 (а.с. 19; а.с. 126), що не впливає суть спору та не змінює його предмет.

Заявлена позивачем вимога до Фонду також не підлягає задоволенню, оскільки пози-вачем не доведено порушення цим відповідачем його прав та інтересів.

Так, відповідно до вимог Закону №4452 Фонд формує загальний реєстр вкладників на підставі переліку вкладників або додаткової інформації, отриманих від Уповноваженої особи. Як було встановлено судом, Уповноваженою особою не було включено позивача до Переліку вкладників та додаткова інформація стосовно позивача до Фонду не надавалася, у зв'язку з чим у Фонду були відсутні правові підстави для включення позивача до Загального реєстру.

За вказаних обставин Фондом не було допущено порушення прав та інтересів позива-ча, тому вимогу до Фонду суд вважає необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 1461,60 грн. згідно з наявними у справі квитанціями від 26.10.2015 №ПН278723 на суму 487,20 грн. та від 14.12.2015 №ПН367660 на суму 974,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як визначено у п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону №4452, уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 16 Закону №4452 позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.

З огляду на часткове задоволення позову та згідно із ст. 139 КАС України судовий збір у сумі 974,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Фонду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 241-246, пп. 10 п. 1 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_7.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов'язати Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на лікві-дацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володими-ровича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ра-хунок НОМЕР_3, відкритий у Приватному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за договором №011-28694-260215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США.

4. Відмовити ОСОБА_7 в задоволенні позову в іншій частині.

5. Стягнути на користь ОСОБА_7 судовий збір у сумі 974,40 грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривень 40 копійок) з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач: ОСОБА_7;

04210, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквіда-цію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович;

АДРЕСА_2.

Відповідач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

01032, м. Київ, б-р Т. Шевченка, 33-Б, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293, 295-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко