Справа № 818/2095/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2018 р. Справа № 818/2095/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1С.) звернулась до суду з позовною заявою до Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі відповідач, Білопільське обєднане УПФУ Сумської області), в якій просила:
1) визнати протиправним та скасування рішення відповідача від 03.04.2018 №373, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.5 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;
2) зобовязати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до п.5 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Позивачка вважає, що Білопільське обєднане УПФУ Сумської області неправомірно відмовило їй у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.5 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки нею були подані всі необхідні документи. Відмітила, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, записами в якій підтверджено необхідний стаж роботи дояркою в товаристві з обмеженою відповідальністю агрофірма «Вікторія» (далі ТОФ АФ «Вікторія»), що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Додатково зазначила, що відсутність підтверджуючих документів про встановлення норм обслуговування тварин для доярок господарства не може свідчити про їх невиконання.
Ухвалою суду від 05.06.2018 розгляд справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачу час для надання відзиву на позов.
22.06.2018 відповідач надав суду відзив на позовну заяву (т.2, а.с.26-28), відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, виходячи з того, що право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мають жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування. При цьому, як зазначає відповідач у своєму відзиві, ОСОБА_1 пільгова довідка із підтвердженням виконання норм обслуговування тварин від 18.08.2016 №107, ТОФ АФ «Вікторія» була визнана недійсною. Будь-які інші докази щодо підтвердження виконання встановлених норм обслуговування позивач не надав. Тому, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, представник відповідача вважає, що у позивачки відсутній пільговий стаж для призначення пільгової пенсії, у звязку з чим Білопільським обєднаним УПФУ Сумської області правомірно було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
13.07.2018 відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 26.06.2018 було надано оскаржуване рішення №373 від 03.04.2018, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах (т.2,а.с.42), та матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 (т.2, а.с.41).
Крім того, на виконання ухвали від 26.06.2018 та від 22.08.2018, представником ТОФ АФ «Вікторія» надано відповідне пояснення щодо обставин визнання недійсною довідки від 18.08.2016 №107 (т.2, а.с.53).
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши наявні матеріали справи, матеріали пенсійної справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема, у період з 28.12.1995 по 30.12.2016 працювала оператором машинного доїння в КСП агрофірма «Вікторія», яке згодом рішенням зборів членів КСП агрофірма «Вікторія» згідно протоколу №1 від 17.02.2000 реорганізовано в ТОФ АФ «Вікторія», основними видами діяльності якого є, серед іншого: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11), розведення великої рогатої худоби молочних порід (01.42).
Вказані обставини підтверджується копією трудової книжки (т.1, а.с.13-15), копіями довідок ТОФ АФ «Вікторія» від 24.10.2017 №115, від 18.08.2016 №106, від 01.11.2017 №121, від 24.10.2017 №116 (т.1, а.с.17,18,23,24), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2, а.с.57-60).
Як вбачається з позову та матеріалів справи (т.1, а.с.32-35), позивачем 30.03.2018 було подано заяву до Білопільського обєднане УПФУ Сумської області щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, до якої, серед іншого, було подано копію трудової книжки, та вказані вище довідки та довідку ТОФ АФ «Вікторія» від 18.08.2016 №107. Однак, в телефонному режимі працівники відповідача їй повідомили, що дану заяву не буде прийнято до розгляду, оскільки подана не на бланку Білопільського обєднане УПФУ Сумської області.
03.04.2018 ОСОБА_1 звернулася до Білопільського обєднане УПФУ Сумської області з іншою заявою щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах (т.2, а.с.54), до якої 03.04.2018 та 04.04.2018 додала, серед іншого такі документи: копію трудової книжки, довідки ТОФ АФ «Вікторія» від 24.10.2017 №115 (а.с.17), від 18.08.2016 №106 (а.с.18), від 01.11.2017 №121 (т.1, а.с.23), від 24.10.2017 №116 (т.1, а.с.24), а також довідку ТОФ АФ «Вікторія» від 18.08.2016 №107 (т.1,а.с.16), що підтверджується копією заяви (т.2, а.с.54), розпискою-повідомленням (т.1, а.с.36,т.2, а.с.55) та вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1
Однак, рішенням від 03.10.2017 №373 Білопільським обєднаним УПФУ Сумської області було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з посиланням на відсутність довідки про стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння) і про виконання встановлених норм обслуговування виданої адміністрацією господарства, в якому працювала заявниця (т.2, а.с.42).
Про прийняте рішення, позивачку було повідомлено листом від 11.04.2018 №2648/03-26 (т.1,а.с.38).
На підтвердження своєї позиції, позивач просила викликати в судове засідання в якості свідка ОСОБА_2, яка б могла повідомити суду обставини виконання ОСОБА_1 вимог роботодавця щодо норм виробітку, однак, суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, оскільки відповідно до ч.2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, а відповідно до приписів п.5 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») норми обслуговування встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Крім того, згідно п.2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок від 12.08.1993 №637) на підставі показань свідків підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду саме у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися.
Разом з тим надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались в даному випадку між сторонами, та задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.
Відповідно до абзацу шостого пункту 2 частини другої цієї статті до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними такого віку: 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року. При цьому на момент звернення до відповідача (03.04.2018), позивачці, ІНФОРМАЦІЯ_1, виповнилось 51 рік та 11 місяців.
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За правилами п.п.1,20 Порядку від 12.08.1993 №637, який був розроблений та затверджений на виконання даної статті, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п.20).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На час звернення з заявою до відповідача позивачка мала достатній стаж (більше 20 років на роботах оператором машинного доїння, зокрема, в ТОВ АФ «Вікторія», підтверджений трудовою книжкою та довідками, наданих ТОФ АФ «Вікторія», для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та їй виповнилося 51 рік та 11 місяців.
Даними трудової книжки підтверджується, що позивачка працювала з 28.12.1995 по 30.12.2016 в ТОФ АФ «Вікторія» - оператором машинного доїння (т.1, а.с.13).
Відомості щодо вказаного періоду роботи позивачки на займані посаді оператором машинного доїння, зазначені в трудовій книжці, узгоджуються з відомостями, що містяться в довідках ТОФ АФ «Вікторія», що відповідають вимогам Порядку від 12.08.1993 року №637, а саме: від 24.10.2017 №115 (а.с.17), від 18.08.2016 №106 (а.с.18), від 01.11.2017 №121 (т.1, а.с.23), від 24.10.2017 №116 (т.1, а.с.24), а також довідці ТОВ АФ «Вікторія» від 18.08.2016 №107 (т.1, а.с.16), а саме, що ОСОБА_1 дійсно працювала повний робочий день оператором машинного доїння в КСП агрофірма «Вікторія», реорганізованому в ТОВ АФ «Вікторія» у період з 28.12.1995 по грудень 2016року.
Таким чином, стаж роботи позивачки оператором машинного доїння в ТОВ АФ «Вікторія» складає більше 20 років. За таких обставин, відповідачем безпідставно не враховано до стажу, що дає ОСОБА_1 право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», період роботи оператором машинного доїння з 28.12.1995 по 30.12.2016 в ТОВ АФ «Вікторія».
Доводи відповідача з посиланням на довідку ТОВ АФ «Вікторія» від 01.11.2017 №122 (т.2, а.с.29), якою довідка ТОВ АФ «Вікторія» від 18.08.2016 №106 (т.1, а.с.16) вважається недійсною, судом не приймається до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів пенсійної справи (т.2, а.с.56), дану довідку відповідач отримав 04.04.2018, тобто станом на 03.04.2018 (дата прийняття оскаржуваного рішення (т.2, а.с.42), про існування такої довідки, Білопільському обєднаному УПФУ Сумської області відомо не було, та вона не могла бути покладена в основу оскаржуваного рішення, а тому згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не може на неї посилатись. Крім того, як вбачається з пояснень представника КСП агрофірма «Вікторія», наданих на ухвалу суду (т.2, а.с.52), генеральним директором ТОФ АФ «Вікторія» не приймалось будь-якого рішення щодо визнання недійсними даних, викладених у довідці. Щодо самої довідки від 18.08.2016 №106, зазначив, що довідка складена на підставі даних особового рахунку №1610, та містить підписи генерального директора, головного бухгалтера та начальника кадрів, однак, лише підпис генерального директора має юридичні наслідки і саме з цим підписом повязується виникнення та існування правовідносин. А зроблений висновок про те, що ОСОБА_1, працюючи оператором машинного доїння, повністю виконувала встановлені норми обслуговування тварин ґрунтується на відсутності дисциплінарних стягнень, зокрема, щодо невиконання нею вказаних норм обслуговування тварин (т.2, а.с.53).
Доводи відповідача в обґрунтування своєї позиції, з посиланням на Порядок від 12.08.1993 №637, в п. 20 якого зазначено, що у довідках додатково повинно зазначатись, зокрема, стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування, та не надання інформації про виконання норм обслуговування тварин та затверджені норми обслуговування, у звязку з чим було відмовлено у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1, суд не приймає до уваги, враховуючи наступне.
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.
Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини в рішенні «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014 стосовно бездіяльності держави щодо прийняття нормативного акту, яких визначає механізму реалізації прав громадян, в п.п.55,56 зазначив, що відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Уряд не надав жодних пояснень цієї бездіяльності, яка тримала заявників у невизначеності. Таким чином, Суд не бачить жодних причин, чому органи влади не вжили заходів для визначення розміру надбавки до пенсії заявників і вважає це втручання невиправданим. Отже, було порушення права заявників, передбаченого статтею 1 Першого протоколу.
Враховуючи вказане, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам (операторам машинного доїння) пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтвердних документів) норм обслуговування тварин для доярок (операторів машинного доїння) господарства за вищевказані роки в ТОВ АФ «Вікторія», де працювала позивачка, як вбачається з довідок ТОВ АФ «Вікторія» та пояснень представника ТОВ АФ «Вікторія», не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання ОСОБА_1 повний робочий день робіт за посадою оператор машинного доїння, в тому числі по догляду за коровами та нетелями, що перебували в її обслуговуванні, та що враховувалось при нарахуванні заробітної плати, на доказ чого було надано копії розрахунків нарахування оплати праці працівникам тваринництва за 2011-2016 роки, копії журналів №1 та №2 обліку надоїв молока за 2011-2016 роки, копії почесних грамот, фотокопій газет (т.1, а.с.39,41-57,60-250, т.2, а.с.1-22).
При цьому, суд відмічає, що даний Порядок від 12.08.1993 №637, на який посилається відповідач, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, в зв'язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуація (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків).
У жодному разі не можна дійти висновку, що метою цього Порядку є створення формальних перешкод для реалізації права особи на отримання пенсії. І хоча вимагаючи деякі документи (наприклад, уточнюючу довідку підприємства), органи Пенсійного фонду України переслідують в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, тим не менше органи Пенсійного фонду України, виконуючи свої повноваження повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно (ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України) з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав, одне з яких, визначено, зокрема, ст. 46 Конституції України як право на соціальний захист.
При цьому, підтвердженням (доказом) того, що позивачка працювала повний робочий день оператором машинного доїння в ТОВ АФ «Вікторія» більше 20 років є запис в її трудовій книжці та станом на 03.04.2018 (дата прийняття рішення) була наявна довідка ТОВ АФ «Вікторія» від 18.08.2016 №107 (т.1, а.с.16), та інші довідки ТОВ АФ «Вікторія», що відповідали вимогам законодавства та не потребували інших способів доказування.
Крім того, навіть при отриманні 04.04.2018 (т.2, а.с.56) довідки від 01.11.2017 №122 (т.2, а.с.29), відповідач у відповідності до п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 не був позбавлений можливості самостійно перевірити обґрунтованість видачі довідок від 01.11.2017 №122 та від 18.08.2016 №107 (т.2, а.с.29,т.1, а.с.16). При цьому, як встановлено судом, з урахуванням пояснень представника ТОВ АФ «Вікторія» стосовно обставин видачі таких довідок (т.2, а.с.53), наявність цих довідок (т.1, а.с.16, т.2, а.с.29) не спростовує той факт, що позивачка працювала повний робочий день оператором машинного доїння в ТОВ АФ «Вікторія» більше 20 років. Той факт, що позивачка працювала оператором машинного доїння в ТОВ АФ «Вікторія» з 28.12.1995 по 30.12.2016 згідно записів трудової книжки ОСОБА_1, визнається у відзиві і самим відповідачем (т.2, а.с.27, 5-й абзац знизу).
Враховуючи до уваги вищевикладене, суд визнає наявність у позивачки права на пенсію згідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Згідно ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Аналізуючи наведені положення законодавства, які дають право позивачці на пільгових умовах за віком (за п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») в силу досягнення віку 51 років та 6 місяців та наявність більше 20 років стажу на посаді оператора машинного доїння в колгоспі (сільськогосподарському підприємстві), суд зазначає, що відсутність затверджених на підприємстві норм обслуговувань, не спростовує наявність у позивачки пільгового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах та не може, слугувати підставою для відмови у призначенні пенсії, тим паче, що такі обставини не залежать і не могли залежати від ОСОБА_1
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Позивачкою надано докази, які не спростовані відповідачем, про те, що вона має право на призначення пенсії з підстав, передбачених пунктом до п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак, відповідачем протиправно не враховано пільговий стаж за період роботи з 28.12.1995 по 30.12.2016 та відмовлено у призначенні такої пенсії, а тому оскаржуване рішення не може відповідати критеріям правомірності, передбачених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. У звязку з цим, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення та зобовязати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дня, коли ОСОБА_1 звернулась за цією пенсією.
При цьому судом враховано, що відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:
1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня;
2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;
3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
А, отже, з урахуванням положень ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія позивачці має бути нарахована з дня, коли позивачка звернулась з відповідною заявою до Білопільського обєднаного УПФУ Сумської області про призначення пенсії, у звязку з чим, суд, приймаючи до уваги ст.ст.5,9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважав необхідним зобовязати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з дня звернення ОСОБА_1 до Білопільського обєднаного УПФУ Сумської області з заявою за такою пенсією.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 1409,60грн., сплаченої позивачкою за подання позовної заяви згідно квитанції від 30.05.2018 №2389876 (т.1, а.с.3).
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправним та скасувати рішення Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №373 від 03.04.2018, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 5 ст. 114 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".
Зобовязати Білопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з дня, коли ОСОБА_1 звернулась до Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про призначення даної пенсії.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27.09.2018.

Суддя І.Г. Шевченко