Справа № 607/8318/18
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2018 Справа №607/8318/18

26 вересня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

при секретарі судового засідання Бойко І.В.

з участю ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій працівників поліції незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії БР №208677 від 26 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП та визнання дій працівника поліції щодо складення протоколу незаконними.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 26 квітня 2018 року інспектором поліції ОСОБА_4 була винесена постанова серії БР №208677 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Зокрема, йому ставиться у винну те, що 26 квітня 2018 року о 17 год. 00 хв. в м.Тернополі по вул.15 Квітня, він керуючи транспортним засобом здійснив рух під знак 3.21 «Вїзд заборонено», чим порушив вимоги п.8.4(в) ПДР України.

З даною постановою не згідний, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами, а дії працівників поліції є неправомірними. Вказав, що працює на посаді водія у ТДВ «Березовий комбінат «Будіндустрія». 26 квітня 2018 року згідно подорожного листка та товарно-транспортної накладної, доставляв будівельні матеріали на будівельний майданчик, що по вул.15 Квітня в м.Тернополі. Право на проїзд до вказаного будівельного майданчику підтверджується копією листа КП «Обєднання парків культури і відпочинку м.Тернополя». Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Відповідач подав відзив на позовну заяву. Вказав, що позов не визнає, вважає його необгрунтовним. Позивачем порушено вимоги дорожнього знаку п.3.21 «Вїзд заборонено» ПДР, яким водієві забороняється вїзд в зону дію знаку 3.21 «Вїзд заборонено». Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується обставинами викладеними у постанові. Відеодокази по даній події відсутні, оскільки вийшов термін їх зберігання.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 позов заперечила, з підстав викладених у відзиві.

Судом встановлено, що 26 квітня 2018 року поліцейським УПП в Тернопільській області винесена постанова серії БР №208677 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 26 квітня 2018 року о 17 год. 00 хв. в м.Тернополі по вул.15 Квітня, позивач керуючи транспортним засобом здійснив рух під знак 3.21 «Вїзд заборонено», чим порушив вимоги п.8.4(в) ПДР України.

Згідно наказу ТДВ «Березовий комбінат «Будіндустрія» за №20-к від 15 травня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді водія вантажного автомобіля у ТДВ «Березовий комбінат «Будіндустрія».

Відповідно до товарно-транспортної накладної за №РН-000001621 від 26 квітня 2018 року та подорожного листа вантажного автомобіля за №501 від 26 квітня 2018 року, позивачу довірено доставити бетон марки М-300 на будівельний майданчик в м.Тернополі по вул.15 Квітня.

Згідно листа від 11 квітня 2018 року, наданого комунальним підприємством «Обєднання парків культури і відпочинку м.Тернополя» встановлено, що КП «Обєднання парків культури і відпочинку м.Тернополя» надано дозвіл на заїзд автотранспорту на територію парку Національного відродження будівельних машин та механізмів, а також транспорту доставки будівельних матеріалів та транспорту обслуговування будівельного майданчика по вул. 15 Квітня в м.Тернополі, біля парку Національного відродження.

Відповідно до заяви ТОВ «Максрембуд-Т» на імя начальника відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради ОСОБА_5 від 04 травня 2018 року встановлено, що ТОВ «Максрембуд-Т» просить повідомити про законність розміщення дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», який розміщено на заїзді в парк Національного відродження з вулиці 15 Квітня біля АЗС «ОККО».

Листом за №342 від 04 травня 2018 року відділу Технічного нагляду Тернопільської міської ради повідомляє, що дорожній знак 3.21 «Вїзд заборонено», який розміщено на заїзді в парк Національного відродження з вулиці 15 Квітня біля АЗС «ОККО» не встановлювався за кошти місцевого бюджету і його розміщення відділом технічного нагляду не погоджувалось.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами дорожнього знаку 3.21 ПДР забороняє в'їзд усіх транспортних засобів.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність, у тому числі, за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно листа від 11 квітня 2018 року, наданого комунальним підприємством «Обєднання парків культури і відпочинку м.Тернополя» встановлено, що КП «Обєднання парків культури і відпочинку м.Тернополя» надано дозвіл на заїзд автотранспорту на територію парку Національного відродження будівельних машин та механізмів, а також транспорту доставки будівельних матеріалів та транспорту обслуговування будівельного майданчика по вул. 15 квітня в м.Тернополі, біля парку Національного відродження.

Відповідно до товарно-транспортної накладної за №РН-000001621 від 26 квітня 2018 року та подорожного листа вантажного автомобіля за №501 від 26 квітня 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 в м.Тернополі по вул.15 Квітня виконував свої професійні обовязки водія та здійснював розвантажування товару.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та достатні докази, які б підтвердили факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено».

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належним, достатніх та достовірних доказів за європейськими стандартами доказування «поза розумним сумнівом», які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Сама по собі постанова, без інших належних та допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відтак, суд приходить до висновку, що постанова підлягає до скасування, як така, що винесена без повного зясування обставин справи.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про визнанні дій працівників поліції неправомірними не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, в силу вимог ч. 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду визнати неправомірними дії суб'єкта владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування постанови серії БР №208677 від 26.04.2018 року, правомірність винесення якої судом не переглядається, а тому в задоволенні позовної вимоги про визнання неправомірними дій інспектора слід відмовити. У справах про оскарження постанов щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд не наділений правом визнавати дії суб'єкта владних повноважень неправомірними.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому позов підлягає до часткового задоволення, шляхом скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 26 квітня 2018 року.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (с. Марянівка Тернопільського району) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області (вул. Котляревського, 24 м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим від 26 квітня 2018 року задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №208677 від 26 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 26 вересня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_6