Справа № П/811/806/17
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2018 рокусправа № П/811/806/17
Суддя І інстанції - Хилько Л.І.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чепурнов Д.В.

судді: Сафронова С.В., Мельник В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування податкових рішень та вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив визнати протиправними та скасувати: вимогу від 26.04.2017 р. №Ф-; податкові повідомлення-рішення від 26.04.2017 р. №, № та №; рішення про застосування штрафних санкцій від 26.04.2017 р. №2 та №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення законодавчо встановленої процедури проведення перевірки та невідповідність висновків акту перевірки дійсним обставинам справи.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.04.2017 року №; податкове повідомлення- рішення від 26.04.2017 року №; рішення від 26.04.2017 року № та вимогу від 26.04.2017 року №Ф-.У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ГУ ДФС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що порушення норм податкового законодавства які зафіксовані в акті перевірки повністю відповідають обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом на підставі статті 77 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до наказу від 28.02.2017 року №208, направлення від 13.03.2017 року №324, №325 та плану-графіка проведення планових виїзних перевірок проведено перевірку позивача, за наслідками якої складено акт №33/11-28-13-02/НОМЕР_1 від 07.04.2017 року (т.1, а.с.9-38),

На підставі акту №33/11-28-13-02/НОМЕР_1 від 07.04.2017 року відповідачем 26.04.2017 року винесено:

- податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 510,00 грн. (т.1 а.с.43);

- податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 129117,11 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 32279,28 грн. (т.1, а.с.42);

- податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір за основним платежем в розмірі 10515,27 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2628,82 грн. (т.1, а.с.44);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 61,29 грн. (т.1, а.с.41);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано єдиного внеску в розмірі 144449,69 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 21003,93 грн. (т.1, а.с.40);

- вимогу №Ф- про сплату боргу (недоїмки) в сумі 144449,69 грн. (т.1, а.с.39).

Податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 129117,11 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 32279,28 грн., податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір за основним платежем в розмірі 10515,27 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2628,82 грн., вимога №Ф- про сплату боргу (недоїмки) в сумі 144449,69 грн. та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано єдиного внеску в розмірі 144449,69 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 21003,93 грн. винесені на підставі висновків податкового органу про завищення витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу на загальну суму 701 018,01 грн. за рахунок включення придбаних ТМЦ, дохід від реалізації яких у продовж звітного (податкового) періоду не отриманий, у тому числі за 2015 рік на суму 336261,28 грн., за 2016 рік на суму 364756,73 грн. (т.1, а.с.19).

Актом перевірки встановлено завищення позивачем витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу на загальну суму 701 018,01 грн. за рахунок включення придбаних ТМЦ, дохід від реалізації яких у продовж звітного (податкового) періоду не отриманий, у тому числі за 2015 рік на суму 336261,28 грн., за 2016 рік на суму 364756,73 грн., чим порушено пп.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, а саме:

- завищено витрати за 2015 рік на 8711,28 грн. вартість придбаних та реалізованих ТМЦ у перевіряємому періоді; на 327550 грн. за 2015 рік по придбаним ТМЦ, які не реалізовано та не отримано дохід у перевіряємому періоді (постачальник: ФОП ОСОБА_2 (НОМЕР_2) накладна №5 від 14.07.2015 року номенклатура товару: ємність для олії 1000 куб.м. 98 шт., піддон для ємності 1,10*1,20 98 шт., обрешітка для ємностей металева 98 шт.);

- завищено витрати за 2016 рік на 112756,73 грн. вартість придбаних та реалізованих ТМЦ у перевіряємому періоді; на 252000 грн. за 2016 рік по придбанх ТМЦ, які не реалізовано та не отримано дохід у перевіряємому періоді (постачальник: ФОП ОСОБА_3 (НОМЕР_3) накладна №АВ-0000016 від 03.10.2016 року, номенклатура товару: піддон пластиковий 45 шт., ємність харчова (1м.куб.) - 45 шт., обрешітка для ємностей металева 45 шт.).

Зазначені порушення призвели до збільшення чистого доходу з якого перевіркою обраховано податок на доходи фізичних осіб з підприємницької діяльності, суму військово збору з підприємницької діяльності та суму єдиного внеску з підприємницької діяльності.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанцій дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 правомірно включено до витрат, що безпосередньо пов'язані з отриманням доходу суми по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, а тому податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем 129117,11 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 32279,28 грн., податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір за основним платежем в розмірі 10515,27 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2628,82 грн., вимога №Ф- про сплату боргу (недоїмки) в сумі 144449,69 грн. та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано єдиного внеску в розмірі 144449,69 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 21003,93 грн. прийняті протиправно та підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з позицією суду першої інстанцій, виходячи з наступного.

Згідно п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування є чистий оподатковуваний доход, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно п.п. 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат;

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI.

Частиною четвертою статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, згідно підпункту 14.1.1-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та обєктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Згідно абзаців 1 - 4 частини першої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» контролюючий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Приписами п. 2 ч. 1 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», під єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування розуміється консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Положеннями п.5 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується на суми незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Як зазначено у ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 3 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що суми недоїмки стягуються з врахуванням пені та застосуванням штрафів.

Таким чином з аналізу вказаних правових норм вбачається, і як вірно зазначив суд першої інстанції, що фінансові санкції застосовуються до платника податків у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску.

У розумінні пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.161 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

1.2. Обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

1.6. Платники збору зобовязані забезпечувати виконання податкових зобовязань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 за у перевіряємому періоді діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (КВЕД - 46.19).

11 липня 2015 року ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та ФОП ОСОБА_2 (Продавець) уклали договір купівлі продажу, відповідно до умов якого, продавець зобов'язується передати у власність покупця належний продавцю товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах цього Договору. Відомості про товар: ємність для олії 1000 куб.м. 98 шт., піддон для ємності 1,10*1,20 98 шт., обрешітка для ємностей металева 98 шт. (т.2, а.с.240).

Виконання умов договору підтверджується долученими до матеріалів справи копіями рахунку-фактури №5 від 14.07.2015 року, видаткової накладної №5 від 14.07.2015 року, платіжного дорученням №120 від 11.12.2015 року та квитанцій до прибуткового касового ордеру (т.2, а.с.241-250; т.3, а.с.1-5).

01 жовтня 2016 року ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та ФОП ОСОБА_3 (Продавець) уклали договір купівлі продажу №1/10, відповідно до умов якого, продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар згідно специфікації, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах, передбачених цим Договором (т.2, а.с.223-224).

Відповідно до специфікації продавець передав покупцю: піддон пластиковий 45 шт., ємність харчова (1м.куб.) - 45 шт., обрешітка для ємностей металева 45 шт.

Виконання умов договору підтверджується копіями рахунку-фактури №АВ-0000010 від 03.10.2016 року, видаткової накладної № АВ-0000016 від 03.10.2016 та квитанціями до прибуткового косового ордеру ( т.2 а.с. 225-239).

У перевіряємий період позивач здійснював діяльність пов'язану з посередництвом соняшникової олії, що підтверджується копіями дистриб'юторського договору, договору на виконання транспортних послуг, договорів купівлі-продажу, договорів поставки, банківських виписок по особовому рахунку (т.1, а.с.104-121, 137-207).

Придбані у ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 товари, позивач використовував у якості тари для постачання соняшникової олії.

На момент проведення перевірки ємності, піддони та обрешітки, придбані у ФОП ОСОБА_2 списано як малоцінні необоротні матеріальні активи, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями наказу №01/01/14 від 01.01.2014 року про призначення комісії на списання малоцінних та швидкозношувальних предметів та акту на списання від 30.06.2016 року (т.3, а.с.6-7).

Крім того як вірно заначив суд першої інстанції контролюючим органом не доведено за яких обставин, чи з яких правовідносин ФОП ОСОБА_1 завищено витрати за 2015 рік на 8711,28 грн. та за 2016 рік на 112756,73 грн.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов вірного висновку про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.04.2017 року №; податкового повідомлення- рішення від 26.04.2017 року №; рішення від 26.04.2017 року № та вимоги від 26.04.2017 року №Ф-.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник