Справа № 0240/2399/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 вересня 2018 р. Справа № 0240/2399/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

до: ПРАТ "Гніванський завод спецзалізобетону"

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області) звернулось в суд з позовом до ПРАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування заявленого позову зазначили, що за відповідачем рахується борг у сумі 2 854 758, 84 грн., в тому числі основного платежу - 2 019 426, 08 грн., штрафної санкції - 845359,76 грн., пені - 0,00 грн., а саме: по податку на додану вартість - 2 407 887,95 грн., по земельному податку з юридичних осіб - 392 535,81 грн., по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості - 53 969,27 грн., по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості - 392,81 грн. Посилаючись на положення ст.20, 95 Податкового Кодексу України, позивач звернувся до суду з вимогами стягнення податкового бору у сумі 2854785,84 грн.

Ухвалою суду від 24.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

13.08.2018 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що ПрАТ з сумою заборгованості не згодне, тому що ним були сплачені авансові кошти в розмірі 363 809,62 на прибуток приватних підприємств, щодо яких неодноразово направлялись заяви начальнику Тиврівського відділення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про зарахування цих коштів в рахунок сплати податку на додану вартість. На що відповідач кожного разу отримував відповідь, що позивач не може цього зробити. Посилаючись на положення статті 153 ПК України, представник відповідача вказав, що не погоджується з сумою заявленого адміністративного позову, тому що позивач згідно ПК України не використав авансовий внесок на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів та повідомляє про наявну заборгованість у розмірі 2490976,22 грн. з урахуванням авансової сплати у розмірі 363 809,62 грн. Також повідомив, що наявна заборгованість накопичилась через наявне виконавче провадження №55353419 по справі №902/886/17.

Просили відмовити частково у задоволенні адміністративного позову про стягнення заборгованості у розмірі 2 854 785,84 грн., стягнути з ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" на користь ГУ ДФС у Вінницькій області 2 490 976,22 грн.

14.08.2018 відповідачем подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення №52 від 09.08.2018 на підтвердження добровільної сплати боргу у розмірі 2 287 401,00 грн.

16.08.2018 представником ДФС подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої зменшено суму позовних вимог, просили стягнути з відповідача 1635098,14 грн. та прийняти рішення про повернення надмірно сплаченого судового збору у сумі 18295,30 грн.

Враховуючи, права надані позивачеві статтею 47 КАС України, суд приймає заяву про зменшення позовних вимог та в подальшому розглядає справу відносно суми заявленої до стягнення у розмірі 1635098,14 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача частково заперечив. щодо задоволення заявленого позову. Не визнав суму авансової сплати у розмірі 363 809,62 грн., яка, на його думку, мала б бути зарахована як авансовий внесок на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Заслухавши пояснення представників сторін, зважаючи на заперечення представника відповідача, суд дійшов висновку щодо задоволення заявленого позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується борг у сумі 2 854 758, 84 грн., в тому числі основного платежу - 2 019 426, 08 грн., штрафної санкції - 845359,76 грн., пені - 0,00 грн., а саме:

- по податку на додану вартість - 2 407 887,95 грн., в тому числі основного платежу - 1562528,19 грн., штрафної санкції - 845359,76 грн., пені - 0,00 грн.;

- по земельному податку з юридичних осіб - 392 535,81 грн., в тому числі основного платежу - 392535,81 грн., штрафної санкції - 0,00 грн., пені - 0,00 грн.

- по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості - 53 969,27 грн., в тому числі основного платежу - 53969,27 грн., штрафної санкції - 0,00 грн., пені - 0,00 грн.

- по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості - 392,81 грн., в тому числі основного платежу - 392,81 грн., штрафної санкції - 0,00 грн., пені - 0,00 грн.

Податковий борг з ПДВ (основний платіж) утворився внаслідок самостійного подання декларацій з ПДВ № від 19.03.2018, № від 15.04.2018.

Податковий борг з ПДВ (штрафні санкції) підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями № від 12.02.2018, № від 11.04.2018, № від 11.04.2018.

Податковий борг із земельного податку з юридичних осіб утворився внаслідок самостійного подання декларацій з плати за землю № від 29.01.2018, № від 30.01.2018.

Податковий борг по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості та з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості утворився внаслідок самостійно поданої декларації № від 30.01.2018.

Так, податковим органом на адресу відповідача сформовано та направлено податкову вимогу № 65-50 від 15.01.2018 р.

Разом з тим, дана заборгованість відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення до суду.

Судом встановлено, що сума заборгованості відповідача станом на 14.08.2018 складає:

- з ПДВ у зв'язку з частковим погашенням податкового боргу сума заборгованості з урахуванням пені в сумі 4583,89 грн., становить 1 632 234,84 грн.;

- по земельному податку з юридичних осіб у зв'язку з частковим погашенням податкового боргу сума заборгованості з урахуванням пені в сумі 2829,51 грн., становить 2829,51 грн.;

- по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості у зв'язку з частковим погашенням податкового боргу сума заборгованості з урахуванням пені в сумі 310,53 грн., становить 310,53 грн.;

- по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості у зв'язку з частковим погашенням податкового боргу сума заборгованості з урахуванням пені в сумі 2,26 грн., становить 2,26 грн.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов'язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 14.1.175 ст. 14 ПК України).

З метою реалізації обовязків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення..

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ПК України).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Згідно підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобовязання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобовязання.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України податковий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Визначаючись щодо заявленої суми податкового боргу у даній справі, суд зважає на позицію представника відповідача щодо того ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" були сплачені авансові кошти в розмірі 363 809,62 грн. на прибуток приватних підприємств, щодо яких неодноразово направлялись заяви начальнику Тиврівського відділення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про зарахування цих коштів в рахунок сплати податку на додану вартість. На що відповідач кожного разу отримував відповідь, що позивач не може цього зробити. У зв'язку чим, представник відповідача вважає, що ДФС протиправно не були зараховані кошти в розмірі 363 809,62 грн. (авансовий внесок) на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Статтею 43 ПК України визначено умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені.

В силу пунктів 43.3-43.4 статті 43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобовязання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Разом з тим, суд вважає за доцільне наголосити, що предметом спору у даній справі є стягнення податкового боргу, який підтверджений матеріалами справи.

Відповідачем не надано доказів оскарження дій (бездіяльності) податкового органу щодо не зарахування авансового внеску (363 809,62 грн.) на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. (стаття 90 КАС України).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" (вул. Промислова, 15, м.Гнівань, Вінницька область 21100, ) в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1635098 (один мільйон шістсот тридцять п'ять тисяч дев'яносто вісім) гривень 14 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, )

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" (вул. Промислова, 15, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23310, )

Повний текст рішення суду складено 27.09.2018

Суддя Томчук Андрій Валерійович