Справа № 2240/3216/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/3216/18
УХВАЛА

іменем України

01 жовтня 2018 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Шевчук О.П., розглянувши позовну заяву Державної служби геології та надр України до приватного підприємства "Надра-Плюс" про припинення права користування,

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України звернулася в суд з позовом до приватного підприємства "Надра-Плюс" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5026 від 22.10.2009.

Відповідно до пунктів 2, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частинами 1, 2 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Однак, статтями 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України не надано право представникам підписувати від імені учасників справ позовної заяви, оскільки право на подання позову не є тотожним праву представника на підписання від імені позивача позовної заяви.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №810/739/15.

Тобто єдиною підставою для підтвердження у представника обсягу повноважень, наданих йому довірителем є належним чином оформлена від імені довірителя довіреність із спеціальним визначенням кола повноважень, які має здійснювати представник від імені довірителя.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що повноваження представника юридичної особи, можуть підтверджуватись довіреністю юридичної особи, яка повинна бути посвідчена підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Позовна заява від імені позивача підписана ОСОБА_1, як представником, і на підтвердження таких повноважень додано копію довіреності, яка засвідчена відділом документообігу та контролю, що суперечить зазначеним вище вимогам.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 05.01.2018 у справі №804/2619/17, від 06.08.2018 у справі №822/3585/17, від 02.07.2018 у справі №811/952/15, від 17.05.2018 у справі №826/16685/16, від 06.06.2018 у справі №815/3228/17.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 31.05.2018 у справі №813/4070/17.

З цього питання, також неодноразово висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначала, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13.03.2018 у справі №914/2772/16, від 21.03.2018 у справі №914/2771/16).

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, враховуючи те, що довіреність долучена до матеріалів засвідчена не у встановленому законом порядку, вона не дає ОСОБА_3 права підпису даної позовної заяви, а тому її необхідно повернути позивачу.

Відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністратвного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись пунктом 3 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державної служби геології та надр України до приватного підприємства "Надра-Плюс" про припинення права користування - повернути позивачеві.

Повернути Державній службі геології та надр України (ідентифікаційний код 37536031) сплачений судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн, відповідно до платіжного доручення №938 від 21 вересня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.П. Шевчук