Справа № 808/3618/17
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"19" вересня 2018 р.

справа №808/3618/17

м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

при секретарі судового засідання Троянові А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2018 р. (суддя Лазаренко М.С., м. Запоріжжя)

у справі №808/3618/17

за позовом Офісу великих платників податків ДФС

до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго",

третя особа - Фонд державного майна України,

про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника податків, -

встановив:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна ПАТ "Запоріжжяобленерго", що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2018 р. в задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення мотивоване необґрунтованістю позовних вимог позивача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що на дату звернення до суду підприємство мало податковий борг перед бюджетом у сумі 198853485,99 грн.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивачем було винесено податкову вимогу №1-23 від 06.01.2016 р., яка була отримана ПАТ "Запоріжжяобленерго" 06.01.2016 р.

Відповідно до п. 20.1.34-20.1.35 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини та стягнення з дебіторів платника податків, який має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.

Зі змісту норм пп.95.1 - 95.3 ст.95 ПК України випливає, що умовами для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є наявність у платника податкового боргу та відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Офіс ВПП ДФС (до цього - СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС) звертався до суду з позовами про стягнення коштів з рахунків ПАТ "Запоріжжяобленерго" та загальна сума, на яку збільшився податковий борг після винесення судових рішень про стягнення коштів з рахунків платника у банках, складає 126299572,11 грн.

З 01.01.2017 р. набрала чинності нова редакція ст. 95 ПК України, тому на підставі пп.95.5 ст.95 ПК України Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС 01.03.2017 року було прийнято рішення №1 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу (законність винесення такого рішення підтверджена постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.04.2017 р. у справі №808/798/17).

Позивачем були направлені інкасові доручення (розпорядження) до банківських установ, але повернуті без виконання відповідно до п. 12.8, 12.11 "Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004 року.

Підпунктом 59.1 ст.59 ПК України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Право податкової застави виникає відповідно з цим Кодексом і не потребує письмового оформлення (п. 88.2 ст. 88 Податкового кодексу). Відповідно до пп. 89.1.3 п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави поширюється також і на розстрочені, відстрочені суми грошових зобов’язань.

Відповідно актів опису майна в податкову заставу по ПАТ "Запоріжжяобленерго" описано активів за наступними актами опису описано об’єкти нерухомості: від 01 серпня 2016 року №3/00130926 на суму 44419000,00 грн.; від 30 червня 2017 року №1/28-10-47-18 на суму 102728428,00 грн.

Додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.02.2013 р. № 96-р включено до переліку об’єктів паливно-енергетичного комплексу та групи Г, що підлягають приватизації, державний пакет акцій ВАТ "Запоріжжяобленерго", що підлягає приватизації.

На думку позивача, майно, що перебуває у податковій заставі (нерухоме майно, що належить ПАТ "Запоріжжяобленерго"), не є державною власністю, а є власністю підприємства, корпоративні права якого належать державі. Закон України "Про приватизацію державного майна" №2163-ХІІ від 04.03.1992р. поширюється на корпоративні права у статутному капіталі ПАТ "Запоріжжяобленерго", що належать державі, у розмірі 60,2475%.

Корпоративні права ПАТ "Запоріжжяобленерго" у податковій заставі не перебувають та не плануються до продажу з метою погашення податкового боргу.

На думку позивача, до спірних правовідносин не застосовуються положення Закону України № 2864-ІІІ від 29.11.2001р. "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", оскільки за цим законом встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Зазначає, що статтею 95 ПК України визначено порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Механізм здійснення такого продажу визначений пп. 95.6 - 95.21 ст. 95 ПК України та деталізований постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. "Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України".

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому третя особа зазначає, що Фонд державного майна України (далі – Фонд) є органом управління корпоративними правами держави у статутному капіталі ПАТ "Запоріжжяобленерго" у розмірі 60,2475%. Згідно з інформацією, наданою відповідачем, на кінець 2017 року ПАТ "Запоріжжяобленерго" мало заборгованість перед бюджетом у розмірі 211 млн. грн.

Статтею 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

18.02.2013 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №96-р "Про приватизацію паливно-енергетичного комплексу", відповідно до якого ВАТ "Запоріжжяобленерго" (правонаступник - ПАТ "Запоріжжяобленерго") увійшло до переліку об’єктів паливно-енергетичного комплексу, щодо яких розпочато процес приватизації.

Відповідно до п. 95.9 статті 95 ПК України у разі, якщо продажу підлягає цілісний майновий комплекс підприємства, майно якого перебуває у державній або комунальній власності, чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного контролюючого органу із дотриманням законодавства з питань приватизації. При цьому інші способи приватизації, крім грошової, не дозволяються.

Також частиною 4 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", зокрема передбачено, що з дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об’єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права щодо:

- вчинення правочинів та/або господарських зобов’язань, предметом яких є відчуження підприємством та/або господарським товариством або набуття ним земельної ділянки та іншого нерухомого майна, та/або майнових прав на зазначені об’єкти та/або внаслідок яких може відбутися зменшення вартості такого майна або зменшення розміру земельної ділянки, що належить такому підприємству та/або господарському товариству або перебуває в його користуванні;

- вчинення правочинів та/або господарських зобов’язань, предметом яких є обтяження земельних ділянок, іншого нерухомого майна та/або основних фондів підприємства та/або господарського товариства та/або майнових прав на зазначені об’єкти;

- вчинення правочинів та/або господарських зобов’язань, предметом яких є придбання, відчуження, обтяження, набуття у власність у інший спосіб акцій, часток, а також похідних цінних паперів та ін.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №358 "Про затвердження переліку об’єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році" (далі - Розпорядження №358) пакет акцій у розмірі 60,2475% ПАТ "Запоріжжяобленерго" включено до вказаного переліку.

В подальшому відповідно до Законів України "Про Фонд державного майна України", "Про приватизацію державного і комунального майна", враховуючи Розпорядження №358, Фонд наказом від 08.06.2018 №754 прийнято рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 60,2475% статутного капіталу АТ "Запоріжжяобленерго".

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивач апеляційну скаргу підтримав.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечували.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.05.2016 у справі №808/1338/16 задоволено позов про стягнення з ПАТ "Запоріжжяобленерго" податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 66032199,10 грн., з рахунків платника податків, а також за рахунок готівки та з податку на прибуток у розмірі 14 734 838,90 грн., з рахунків платника податків та за рахунок наявної готівки. Крім того, судом надано розстрочення виконання судового рішення терміном до 31 грудня 2016 року починаючи з червня 2016 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2016 р. у справі №808/1338/16 надано розстрочення виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 16.05.2016 терміном до 31 липня 2017 року починаючи з жовтня 2016 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.12.2016 розстрочено виконання судового рішення у справі №808/1338/16 терміном до 29 грудня 2017 року починаючи з січня 2017 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2017 розстрочено виконання постанови суду у справі №808/1338/16 терміном до 31 грудня 2018 року включно починаючи з грудня 2017 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2016 у справі №808/3176/16 стягнуто з ПАТ "Запоріжжяобленерго" податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 26347079,85 грн. та податку на прибуток у розмірі 408434 грн., з рахунків платника податків та за рахунок готівки. Розстрочено виконання судового рішення починаючи з січня 2017 року до 29.12.2017.

Крім того, підприємство має податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 117051894,81 грн. на підставі податкових декларацій: № від 17.02.2017, № від 17.03.2017, № від 19.04.2017. № від 26.05.2017, № від 20.06.2017, № від 19.07.2017, № від 19.08.2017, № від 19.09.2017, № від 19.10.2017; податкового повідомлення-рішення (форма "Р") № від 01.02.2017; пені, нарахованої на податковий борг минулих років відповідно до п.129.1.1 ст.129 ПК України.

ПАТ "Запоріжжяобленерго" також має податковий борг з податку на прибуток у розмірі 7 475 096,37 грн. на підставі: податкової декларації з податку на прибуток підприємств № від 04.05.2017, податкової декларації з податку на прибуток підприємств № від 03.08.2017; податкового повідомлення-рішення (форма "ПС") № від 19.10.2017; податкового повідомлення-рішення (форма "Т") №/3 від 02.11.2017; податкового повідомлення-рішення (форма "Р") №/1 від 20.10.2010; пені, нарахованої на податковий борг минулих років згідно з п. 129.1.1 ст. 129 ПК України.

Відповідач має податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 500665,40 грн., який виник на підставі: податкового розрахунку № від 10.02.2017; податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № від 14.08.2017; податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № від 18.05.2017; пені, нарахованої на податковий борг минулих років згідно п. 129.1.1 ст. 129 ПК України.

Податковий борг ПАТ "Запоріжжяобленерго" з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1 300 040,53 грн. вник на підставі: податкового розрахунку № від 10.02.2017, податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № від 14.08.2017, податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № від 18.05.2017; пені, нарахованої на суми податкового боргу минулих років згідно пп. 129.1.1 ч. 129.1 ст. 129 ПК України.

Позивачем були направлені до банківських установ інкасові доручення (розпорядження) відповідно до п.12.8, 12.11 "Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", що затверджені постановою НБУ №22 від 21.01.2004, які повернулись без виконання у зв’язку з відсутністю коштів на рахунках.

Контролюючим органом складено Акт опису майна (щодо зміни предмета податкової застави) від 01.08.2016 № 3/00130926 та Акт опису майна у податкову заставу №1/28-10-47-18/00130926 від 30.06.2017.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності попередньої згоди державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами ПАТ "Запоріжжяобленерго"- Фонду державного майна України на продаж майна підприємства та погашення податкового боргу за рахунок майна ПАТ "Запоріжжяобленерго" наразі суперечить нормам діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов’язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов’язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов’язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Сплату грошових зобов’язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Згідно з п.87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95-99 ПК України. Зазначені норми визначають перелік та черговість заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу.

За приписами п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з абз.2 п.95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Приписи зазначених норм встановлюють черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015 "Про затвердження переліку об’єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки" ПАТ "Запоріжжяобленерго" є підприємством, яке має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, 60,25% статутного капіталу ПАТ "Запоріжжяобленерго" належить державі в особі Фонду державного майна України.

Отже, Фонд державного майна України є органом управління корпоративними правами держави у статутному капіталі ПАТ "Запоріжжяобленерго".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" №2864-ІІІ від 29.11.2001 встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Таким чином, заходи стягнення, що встановлені ст. 95 ПК України, зокрема, продаж майна, не можуть бути застосовані щодо державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.

Пунктом 95.9 ст. 95 ПК України визначено, що у разі якщо продажу підлягає цілісний майновий комплекс підприємства, майно якого перебуває у державній або комунальній власності, чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного контролюючого органу із дотриманням законодавства з питань приватизації. При цьому інші способи приватизації, крім грошової, не дозволяються.

Матеріали справи не містять доказів наявності попередньої згоди державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами ПАТ "Запоріжжяобленерго", тобто Фонду державного майна України, на продаж майна підприємства.

Крім того, Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження від 18.02.2013 №96-р "Про приватизацію об’єктів паливно-енергетичного комплексу", відповідно до якого ПАТ "Запоріжжяобленерго" увійшло до переліку об’єктів паливно-енергетичного комплексу, щодо яких розпочато процес приватизації.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.12.2017 №926-р "Про внесення змін до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 03.04.2013 №204 і від 03.09.2014 №861" строк розміщення акцій ПАТ "Запоріжжяобленерго" був продовжений до 30.11.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного майна" від 04.03.1992 №2163-ХІІ з моменту прийняття рішення про приватизацію об'єкта стосовно його майна (нерухомого майна, інших необоротних активів) та земельної ділянки державної власності, на якій розташований такий об'єкт, забороняється, зокрема, здійснення операцій (дій), внаслідок яких може відбутися відчуження зазначеного майна чи зменшення його вартості або зменшення розміру земельної ділянки державної власності.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизація об'єкта вважається завершеною з моменту його продажу або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом приватизації (розміщення акцій), і оформляється рішенням відповідного державного органу приватизації.

Отже, погашення податкового боргу за рахунок майна ПАТ "Запоріжжяобленерго" наразі суперечить нормам діючого законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог позивача.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2018 р. у справі №808/3618/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 25.09.2018 р.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов