Справа № 391/279/18
Суддя: Мумига І. М.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/279/18
Провадження № 2-а/391/9/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2018р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча суддя Мумига І.М.

за участю секретаря Качинської О.В.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача інспектора роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 109433 від 08.03.2018 року.

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 08.03.2018 року відповідачем стосовно нього винесено постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 455 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 08.03.2018 року о 08 год. 40 хв., на автомобільній дорозі М-13 Кропивницький-Платонове 9 км+3 керував автомобілем у якого не було ввімкнено ближнє світло фар поза населеним пунктом, чим порушив п.п. 98 ПДР України та не предявив для перевірки посвідчення водія категорії «В», свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Він не порушував Правил дорожнього руху України, відповідач порушив його права, не надавши йому право на захист та не надав доказів порушення, а саме відеофіксації, а тому просить її скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, не зявився, але надав до суду заяву від 21.09.2018 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач, в судове засідання не з'явився, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що права позивача не були порушені, при винесені постанови вони йому розяснювалися, по технічним причинам докази відео-фото фіксації надати не має можливості, відповідачем були враховані всі необхідні обставини при розгляді справи та винесені постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, в звязку з чим позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені слідуючи факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 109433 від 08.03.2018 року, ОСОБА_1 на автомобільній дорозі М-13 Кропивницький-Платонове 9 км+3 керував автомобілем у якого не було ввімкнено ближнє світло фар поза населеним пунктом, чим порушив п.п. 98 ПДР України та не предявив для перевірки посвідчення водія категорії «В», свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 455 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законодавством встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1, відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем в судове засідання надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Частиною другою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на те, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 було зафіксовано постановою серії ВР № 109433 від 08.03.2018 року, де позивач був визнаний винним у його вчиненні з накладенням адміністративного стягнення та враховуючи відсутність створення небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає, що вчинене правопорушення є малозначним, тому можливо на підставі ст. 22 КУпАП звільнити позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП слід закрити провадження по даній адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП за постановою серії ВР № 109433 від 08.03.2018 року на підставі ст. 22 КУпАП.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження по адміністративній справі за постановою серії ВР № 109433 від 08.03.2018 року - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів після його проголошення.

У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя __________________ І.М. Мумига