Справа № 805/3219/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 р. Справа№805/3219/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття рішення: 15 год. 10 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Широбокової М.О., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання протиправною бездіяльності з невиплати державної соціальної допомоги по інвалідності та стягненню заборгованості з цієї допомоги за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року, та компенсації за несвоєчасну її виплату,-

за участю представників сторін:

від позивача - не зявився

від відповідача не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області, в якому просить суд:

- поновити строк звернення до адміністративного суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання протиправними дії та/або бездіяльності з невиплати державної соціальної допомоги по інвалідності та стягненню заборгованості з цієї допомоги за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року та компенсації за несвоєчасну її виплату;

- визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області з невиплати державної соціальної допомоги по інвалідності ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року та визнати протиправним рішення відповідача про припинення виплати державної соціальної допомоги з інвалідності за цей період та скасувати його;

- зобовязати ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області виплатити державну соціальну допомогу по інвалідності 1-ї групи А ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року у розмірі 50 445,15 грн. та суму компенсації за затримку виплати соціальної допомоги по інвалідності за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року у розмірі 33 993,76 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є тимчасово переміщеною особою, інвалідом дитинства І групи, якій відповідно до вимог Закону України Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям з інвалідністю» було призначено державну соціальну допомогу. Як внутрішньо переміщена особа позивач вперше стала на облік до Великоновосільовського управління соціального захисту населення 20.07.2015 року. При зверненні за отриманням державної соціальної допомоги в Великоновосільовському управлінні соціального захисту населення позивачу було відмовлено у виплаті державної допомоги з інвалідності з необгрунтованих причин. 17.03.2017 року позивач звернулася до ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації, позивача було поставлено на облік як внутрішньо переміщену особу на підставі довідки № НОМЕР_1 від 17.03.2017 року та призначено виплату державної соціальної допомоги по інвалідності з 17.03.3017 року довічно, яку виплачує по теперішній час. Але за минулий час, починаючи з листопада 2014 року по 16.03.2017 року виплата державної соціальної допомоги була припинена відповідачем безпідставно та до теперішнього часу залишається не виплаченою.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року відкрито провадження у справі № 805/3219/18-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання протиправною бездіяльності з невиплати державної соціальної допомоги по інвалідності та стягненню заборгованості з цієї допомоги за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року та компенсації за несвоєчасну її виплату в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, ухвалою від 11 травня 2018 року витребувано у відповідача засвідчені належним чином: довідку про невиплачені суми соціальної державної допомоги по інвалідності 1- групи А ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року, копію рішення/пояснення про припинення виплати соціальної допомоги.

У строк, встановлений судом, відповідачем було надано відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до заяви від 17.03.2017 року, позивачу було поновлено виплату соціальної допомоги з 17.03.2017 року по 30.04.2017 року в розмірі 2561,90 грн. та з 01.05.2017 року довічно в розмірі 2695,40 грн.

Згідно листа Мінсоцполітики від 18.09.2014 року № 10662/0/14-14/5, в якому зазначено, що продовження виплати соціальної допомоги ВПО проводиться на підставі оригіналу особової справи або довідки-атестату за весь період неотримання. У разі неможливості надати зазначені документи, виплата продовжується з місяця звернення одержувача допомоги до управління соціального захисту населення за місцем фактичною проживання (перебування) на підставі електронної особової справи наданої ДП «Інформаційно-обчислювальним центром Мінсоцполітики України» та на підставі інформації про стан фінансування та виплати допомог Департаментів соціального захисту населення Донецької та Луганської облдержадміністрацій. До управління соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації надійшла електронна особова справа позивача, паперова справа позивача до управління не надійшла. З урахуванням вищевикладеного, виплата державної соціальної допомоги інваліду з дитинства, подовжено з 17.03.2017 року відповідно до електронної особої справи позивача, підстави ж для виплати зазначеної допомоги за минулий період відсутні.

На підставі зазначеного, просив позовні вимоги позивача залишити без задоволення.

Окрім того, 05 червня 2018 року через выдділ документообігу та архівної роботи суду представником позивача надана заява про негайне виконання рішення суду в порядку статті 371 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 05 липня 2018 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області призначено здійснювати в порядку загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та призначено підготовче засідання на 11 липня 2018 року.

10 липня 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, відповідачем на виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 05.07.2018 року надані додаткові пояснення, в обґрунтування яких, окрім іншого зазначено, що станом на 10.07.2018 року порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінету Міністрів України. Шодо надання до суду засвідчених належним чином довідки про невиплачені суми соціальної державної допомоги по інвалідності 1- групи А ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року, копію рішення/пояснення про припинення виплати соціальної допомоги немає можливості, оскільки зазначена допомога позивачу за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 рік не призначалась та зазначена виплата рішенням управління не припинялась.

У судовому засіданні 11 липня 2018 року розгляд справи №805/3219/18-а відкладено на 05 вересня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 05 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28 вересня 2018 року о 15:00 год.

У судове засідання, призначене на 28 вересня 2018 року позивач та повноважний представник відповідача не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України паспорт серії ВС 332438, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; місце реєстрації внутрішньо переміщеної особи: Донецька область, Марїнський район, село Павліка, вул.Зарічна, 150), є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 17 березня 2017 року № НОМЕР_3.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ за № 036576, виданої від 26 вересня 2011 року, ОСОБА_1 встановлено першу групу «А» інвалідності з дитинства до 18 років безстроково. Посвідченням від 26673 підтверджується факт призначення щомісячної допомоги як інваліду з дитинства.

ОСОБА_1, згідно довідки № НОМЕР_3, 17 березня 2017 року прийнята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції до ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області.

ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області від 24.07.2017 року № 251/02-02 на запит позивача щодо виплати соціальної допомоги за минулий період, повідомлено, що позивачу поновлено, як внутрішньо переміщеній особі зазначену допомогу з 17.03.2017 року по 30.04.2017 рік в розмірі 2561,90 грн. та з 01.05.2017 року довічно в розмірі 2695,40 грн. на рахунок, відкритий в Ощадбанку. Одночасно повідомлено, що відповідно листа Мінсоцполітики від 18.09.2014 № 10662/0/14-14/5, в якому зазначено, що подовження виплати соціальної допомоги ВПО проводиться на підставі оригіналу особової справи або довідки-атестату за весь період неотримання. У разі неможливості надати зазначені документи, виплата подовжується з місяця звернення одержувача допомоги до управління соціального захисту населення за місцем фактичною проживання (перебування) на підставі електронної особової справи наданої ДП «Інформаційно-обчислювальним центром Мінсоцполітики України» та на підставі інформації про стан фінансування та виплати допомог Департаментів соціального захисту населення Донецької та Луганської облдержадміністрацій.

Аналогічні пояснення викладені в листі відповідача від 18.08.2017 року за № 275/02-02 на звернення позивача на «Урядову горячу лінію» щодо виплати державної соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» за минулий період.

Інших доказів в обґрунтування законності підстав для невиплати соціальної допомоги позивачеві, відповідачем до суду не надано.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на позов, спірними питанням у справі є правомірність дій ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області щодо невиплати державної соціальної допомоги інваліду з дитинства за минулий період.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

За приписами частини 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульовано Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі -Закон № 1706-VII).

Відповідно до статті 7 цього Закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема, відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, реалізація права на отримання соціальної допомоги пов'язана з фактом реєстрації особи як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно пункту 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01 жовтня 2014 року (далі Порядок № 509) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами наведеної норми рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Пунктом 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 встановлено, що контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Відповідно до пункту 2.4 Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам для призначення державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам подаються такі документи: заява про призначення усіх видів соціальної допомоги за формою, що затверджується наказом Мінпраці; паспорт або в разі його відсутності інший документ, що може засвідчувати особу, яка подає заяву; довідка про місце проживання інваліда з дитинства або дитини-інваліда чи копія паспорта інваліда з дитинства або дитини-інваліда з відомостями про місце проживання; довідка про місце проживання законного представника, піклувальника, який подав заяву, чи копія паспорта з відомостями про місце проживання.

Заява про призначення державної соціальної допомоги подається інвалідом з дитинства до місцевого органу з питань соціального захисту населення за місцем постійного проживання або за місцем фактичного проживання, при умові подання довідки про неодержання цієї допомоги в місцевому органі з питань соціального захисту населення за місцем постійного проживання.

Заява про призначення державної соціальної допомоги інваліду з дитинства, який визнаний недієздатним, а також на дитину-інваліда подається одним із законних представників за місцем постійного проживання або за місцем фактичного проживання особи, яка подає заяву, при умові подання довідки про неодержання цієї допомоги в місцевому органі з питань соціального захисту населення за місцем постійного проживання.

Якщо законний представник проживає за іншою адресою, ніж дитина-інвалід, то разом із заявою він подає довідку місцевого органу з питань соціального захисту населення про те, що другий із законних представників не отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда за місцем свого проживання.

Відповідно до пункту 2.5. Порядку державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням.

Днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день приймання місцевим органом з питань соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами.

У тих випадках, коли до заяви про призначення державної соціальної допомоги додані не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи повинні бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше 3 місяців з дня відправлення повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийняття або відправлення заяви про призначення такої допомоги.

Заява про призначення державної соціальної допомоги розглядається місцевими органами з питань соціального захисту населення не пізніше 10 днів після надходження заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку державна соціальна допомога інвалідам з дитинства, призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.

Пунктом 4.1 Порядку передбачено, що державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об'єднаннями зв'язку за місцем проживання інваліда з дитинства або законного представника, яким призначена допомога на дітей-інвалідів або інвалідів, які визнані недієздатними.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку у разі зміни одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідним місцевим органом з питань соціального захисту населення за новим місцем проживання з дня, наступного за днем припинення цієї виплати за попереднім місцем проживання.

Згідно до статті 12 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам» суми державної соціальної допомоги, призначені, але не витребувані своєчасно одержувачем без поважних причин, виплачуються за минулий час не більш як за 12 місяців перед зверненням за її одержанням.

Суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум інвалідом чи його офіційним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування інваліда на лікуванні, інші причини, які фізично унеможливлювали своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об'єктивні обставини, коли інвалід чи його батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата державної допомоги за минулий час здійснюється із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

Аналогічні вимоги викладені в пункті 4.10 Порядку, відповідно до якого призначені суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум інвалідом чи його законним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування інваліда на лікуванні та інші причини, які фізично унеможливили своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об'єктивні обставини, коли інвалід чи його законний представник не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється, виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

Згідно статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сімї та дітей, організовує роботу щодо призначення виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.

Приписами статті 4 вищевказаного Закону встановлено, що період, на який призначається державна соціальна допомога, а саме: державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи.

Як встановлено судом раніше згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ за № 036576, виданої від 26 вересня 2011 року, ОСОБА_1 встановлено першу групу «А» інвалідності з дитинства до 18 років безстроково.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам» виплата державної соціальної допомоги зупиняється у випадку пропуску строку переогляду інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом, а в разі визнання знову інвалідом або дитиною-інвалідом виплата державної соціальної допомоги поновлюється з дня зупинення, але не більш як за один місяць. У разі припинення виплати державної соціальної допомоги внаслідок не з'явлення на переогляд без поважних причин, при наступному визнанні інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом, виплата цієї допомоги поновлюється з дня встановлення інвалідності або визнання дитиною-інвалідом. Підставою припинення виплати державної соціальної допомоги, відповідно до ст. 14 Закону є влаштування дітей-інвалідів до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання, влаштування дитини-інваліда віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання.

Отже, Законом України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам» чітко визначені підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, в переліку яких не зазначено такої підстави як ненадходження паперової справи до управління.

Відповідно до статті 14 Закону при зміні одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідною місцевою державною адміністрацією за новим місцем проживання.

Виплата державної соціальної допомоги продовжується з того часу, з якого вона була припинена за попереднім місцем проживання.

Таким чином, враховуючи вище викладене та беручи до уваги приписи статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» за якою соціальна допомога ОСОБА_1 повинна бути встановлена безстроково (довічно), позовна вимога щодо зобовязання відповідача виплатити соціальної допомоги з моменту припинення, на думку суду, є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п'ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Потенційний обов'язок суб'єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Презумпція винуватості суб'єкта владних повноважень відповідача також означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів.

Враховуючи, що відповідач не надав суду достатніх доказів, які б спростували позицію та доводи позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову, шляхом визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області з невиплати державної соціальної допомоги по інвалідності ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року та зобовязання ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області виплатити державну соціальну допомогу по інвалідності 1-ї групи А ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року. При цьому, суд не обчислює суму державної соціальної допомоги, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень субєкта владних повноважень.

Окрім того, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про прийняття відповідачем рішення про припинення виплати державної соціальної допомоги з інвалідності та відповідач у своїх поясненнях від 10 липня 2017 року зазначає, що таке рішення не приймалось, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо зобовязання відповідача виплатити суму компенсації за затримку виплати соціальної допомоги по інвалідності за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року у розмірі 33 993,76 грн., суд зазначає наступне.

Згідно статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

Як вбачається з позовної заяви, звертаючись до суду, позивач просить виплатити компенсацію на ще не виплачені суми доходу, що не відповідає вимогам закону. Фактично вимоги позивача з цього приводу заявлені передчасно, а тому не підлягають задоволенню.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Нормами статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду щодо зобовязання відповідача сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір від сплати судового збору звільнений.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання протиправною бездіяльності з невиплати державної соціальної допомоги по інвалідності та стягненню заборгованості з цієї допомоги за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року, та компенсації за несвоєчасну її виплату - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області (, 85612, Донецька область, Марїнський район, м.Курахове, вул..Енергетиків,2) з невиплати державної соціальної допомоги по інвалідності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії ВС 332438, РНОКПП НОМЕР_2) за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року.

Зобовязання ОСОБА_2 соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації Донецької області(, 85612, Донецька область, Марїнський район, м.Курахове, вул..Енергетиків,2) виплатити державну соціальну допомогу по інвалідності 1-ї групи А ОСОБА_1 (паспорт серії ВС 332438, РНОКПП НОМЕР_2) за період з 01.01.2015 року по 16.03.2017 року.

Рішення суду звернути до негайного виконання у межах суми виплати соціальної допомоги за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступну та резолютивну частину рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті 28 вересня 2018 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02 жовтня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кочанова П.В.