Справа № 563/1067/18
Суддя: Кулик Є. В.
Дата ухвалення: 2018-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 563/1067/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2018 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Кулика Є.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Корець адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції м.Київ лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 23 травня 2018 року о 16 год. 58 хв., керував транспортним засобом марки «MAN 18.224», державний номерний знак АА 6602 кР в с.Петрушки Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Кальмана його було зупинено інспектором патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху при перевезенні вантажу та складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

З винесеною постановою він не згоден, оскільки не вчиняв даного правопорушення. Вказує, що його, дійсно, 23 травня 2018 року було зупинено працівниками поліції та повідомлено про вчинення вказаного правопорушення, однак він його не вчиняв. Працівник поліції після зупинки повідомив, що хоче перевірити розмір вантажу. Під час обмірів, інспектор кроками замірив вантаж та повідомив, що він не відповідає габаритам, передбаченим ПДР для перевезення вантажу, оскільки його ширина становить 3 (три) метри та відсутній дозвіл органів НПУ для перевезення такого вантажу, тому мною було порушено п.22.5 ПДР.

Притягнення до адміністративної відповідальності вважає незаконним та необгрунтованим, оскільки таке рішення інспектором поліції прийняте без дотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року за №879. Зокрема, відповідач не знаходився в місці, спеціально обладнаному для здійснення габаритно-вагового контролю та не мав вимірювального обладнання, яке проходить метрологічну атестацію, з подальшим пломбуванням та видачею відповідного свідоцтва уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, тобто відповідачем не проведено замірів вантажу у передбаченому порядку та не надано жодних доказів про порушення ним правил дорожнього руху.

Позивач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, просив адміінстративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явки представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі -Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції м.Київ лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 413189 від 23 травня 2018 року, щодо ОСОБА_2 про те, що останній, керуючи транспортним засобом «MAN 18.224», державний номерний знак АА 6602 кР в с.Петрушки Києво-Святошинського району Київської області, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Однак, відповідачем, належних та допустимих доказів на доведення правомірності своїх дій не надано.

Щодо суті самого порушення позивачем дорожнього руху, суд виходить з наступного.

Абз.1 п.22.5 ПДР передбачає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Абз.3 ст.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, передбачає, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 p. N 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з підп. 4 п. 2 Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (підп. 2 п. 2 Порядку).

Відповідно до підп. 6 п. 2 Порядку вимірювальним і зважувальним обладнанням вважаються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Згідно із підп. 7-9 п. 2 Порядку місцем здійснення габаритно-вагового контролю - це спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю (пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Відповідно до п.3 Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

П.6 Порядку передбачає, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з п.п.12, 13 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспорту «MAN 18.224», державний номерний знак АА 6602 кР, яким керував позивач повинно було бути здійснено у межах пунктів габаритно-вагового контролю.

Позивач зазначає, що зупинку було здійснено на в с.Петрушки Києво-Святошинського району Київської області за відсутності стаціонарного чи пересувного пункту габаритно-вагового контролю і вимірювання було здійснено кроками інспектора.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що вимірювання габаритів транспортного засобу здійснювалося із застосуванням вимірювальної техніки на стаціонарному чи пересувному пункті (платформі), технічними засобами, що мають нормовані метрологічні характеристики.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем у відзиві не спростовані, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Постанову серії ЕАА № 413189 від 23 травня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги. Відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корецький районний суд Рівненської області.

Суддя: Є.В. Кулик