Справа № 815/2607/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 р. м. ОдесаСправа № 815/2607/18

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Танасогло Т.М., Запорожана Д.В.

при секретарі - Кучмій І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона-15" "Дунайводбуд" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона-15" "Дунайводбуд" до Ізмаїльської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне акціонерне товариство "Пересувна механізована колона-15" "Дунайводбуд" звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Ізмаїльській міській раді, а саме: визнання протиправною бездіяльності, що полягає у неприйнятті рішення про припинення права користування земельною ділянкою, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 14; зобов'язання прийняти рішення про припинення права користування вказаною земельною ділянкою.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року закрито провадження у справі, так як дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо необхідності закриття провадження у даній справі, так як спірні правовідносини виникли за участі суб'єкта владних повноважень, який реалізовував свої управлінські функції.

При цьому, апелянт вважає, що у межах спірних правовідносин між ним та міською радою відсутній спір про право, а тому дану справу необхідно розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції, зокрема, встановлено, що Приватним акціонерним товариством "Пересувна механізована колона-15" "Дунайводбуд" направлено до Ізмаїльської міської ради заяву від 19 квітня 2018 року № 14, з проханням прийняти рішення про припинення за товариством права користування земельною ділянкою, площею 3,7951 га., яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Белградське шосе, 14 (кадастровий номер :01:031:0014).

В свою чергу, листом Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 15 травня 2018 року № 17/01-13-1286 відмовлено товариству у припиненні за товариством права користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 14.

Не погоджуючись з отриманою відмовою товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про закриття провадження у справі, так як дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Колегією суддів встановлено, що позивач має право постійного користування земельною ділянкою, яка розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 14, згідно акту про право постійного користування землею серії І-ОД № 002465 від 26 грудня 1996 року.

При цьому, вказану земельну ділянку надано у постійне користування позивачу для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд, адміністративно-побутових будівель, а саме промбази, загальною площею 6261,7 кв. м., яка перебувала у його власності.

Між тим, 27 квітня 2011 року ТОВ «ПМК-15 Дунайводбуд» набуло права власності на 53/170 частини вказаної промбази на підставі укладеного договору купівлі-продажу.

Згодом, 09 грудня 2011 року ТОВ «Ліаб» набуло права власності на 1/17 частину вищевказаної промбази на підставі укладеного договору купівлі-продажу.

Крім того, 26 грудня 2016 року підприємство «ГРЕЙТ СТАР 2015 ЛП» набуло права власності на 107/170 частини вищезазначеної промбази на підставі укладеного договору купівлі-продажу.

Внаслідок чого, ПрАТ «Пересувна механізована колона-15» «Дунайводбуд» позбулося права власності на зазначену промбазу, а як наслідок припинило користування земельною ділянкою під нею.

При цьому, ПрАТ «Пересувна механізована колона-15» «Дунайводбуд» звернулось до Ізмаїльської міської ради з вимогою припинити за ним право користування за вказаною земельною ділянкою на підставі вищевикладених обставин.

Проте, товариству відмовлено у задоволенні його заяви та зазначено, що питання щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою буде вирішено Ізмаїльською міською радою після надходження до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради заяв від нових власників промбази - землекористувачів щодо оформлення права користування земельними ділянками, з метою уникнення порушень земельного законодавства про плату за землю.

В свою чергу, не погоджуючись зі вказаними обставинами товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом, вважаючи, що у межах спірних правовідносин міська рада виступає суб'єктом владних повноважень та здійснює свої владні управлінські функції.

Між тим, колегія суддів зазначає, що обов'язковою умовою віднесення спору до категорії публічно-правових спорів є участь в ньому суб'єкта владних повноважень, а також оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

При цьому, спір набуває ознак публічно-правового не лише за умови наявності серед учасників спору суб'єкта владних повноважень чи його посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих правовідносинах владних управлінських функцій.

В свою чергу, якщо в результаті прийняття рішення суб'єктом владних повноважень особа набуває або позбувається речового права, зокрема, права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору (аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року в справі № 526/233/16-ц).

В даному випадку, у межах спірних правовідносин фактично порушено саме цивільні права товариства, як колишнього користувача земельної ділянки, права на яку він бажається позбутись, шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти відповідне рішення.

При цьому, враховуючи суб'єктний склад спірних правовідносин, а також можливу незгоду інших юридичних осіб - нових власників нерухомості, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено господарський характер спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона-15" "Дунайводбуд" залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Пересувна механізована колона-15" "Дунайводбуд".

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2018 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Д.В. Запорожан

Т.М. Танасогло