Справа № 753/17731/18
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/444/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Степанишиної Г.А.,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського 2 роти 2 батальйону УПП в м.Києві старшого лейтенанта поліції Мишури Андрія Олександровича, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправних дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до поліцейського 2 роти 2 батальйону УПП в м.Києві старшого лейтенанта поліції Мишури А.О. про визнання протиправних дій скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим що, 06.09.2018 року поліцейським 2 роти 2 батальйону УПП в м.Києві ст.л. поліції Мишурою А.О. було винесено постанову серії НК№791669 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3. ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн.

Відповідно до змісту постанови, 06.09.2018 р. о 20 год. 35 хв. ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Рено Канго» номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку стоянку не вимушену по проспекту Броварський в другому ряді руху, чим порушив п.15.10д ПДР України. З вказаною постановою він не згоден, оскільки зупинка була вимушеною, в зв'язку з тим, що на приладовій панелі автомобіля загорілась лампочка низького рівня масла в двигуні. В цей час до нього підійшли працівники поліції Мишура А.О. та Козінчук О.П. з вимогами надати водійське посвідчення та поліс страхування транспортного засобу, та звинуватили його в здійсненні зупинки в забороненому місці, що перешкоджає руху транспорту. ОСОБА_2 пояснив, що зупинка вимушена. Поліцейський склав протокол, не перевіривши поважність та вимушеність причин зупинки та відмовивши в задоволенні клопотання про складання протоколу за участю адвоката. Окрім того, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП, права не роз'яснив, а тому позивач просить скасувати постанову серії НК№791669 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3. ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. та визнати дії відповідача протиправними.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.09.20018р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору був залучений Департамент патрульної поліції.

Позивач у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що після вимушеної зупинки ним була ввімкнена аварійна світлова сигналізація, він намагався прибрати транспортний засіб до узбіччя, але на узбіччі були припарковані інші автомобілі, а після того як звільнилось місце, двигун його автомобілю не запустився.

Відповідач та третя особа належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи на офіційну електронну адресу (а.с. 15, 16), відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України, до суду не з'явився, відзиву на позов не надали, тому справа вирішена на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст.286 КАС України.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою серії НК№791669 від 06.09.2018 року ОСОБА_2 визнано винним за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с. 9).

З вищевказаної постанови вбачається, що 06.09.2018 р. о 20 год. 35 хв. по проспекту Броварському водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Рено Конго» номерний знак НОМЕР_2 та нібито здійснив стоянку в другому ряду чим порушив п. 15.10 д ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 15.10 (д) ПДР України, стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що строюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху.

Як зазначено в п.15.14 ПДР України разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно до п.9.9, 9.10, 9.11, ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі&l1;…&g2;; п. 9.10. Разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м. Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 ("в", "г", "ґ") цих Правил; б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті "б" пункту 9.10 цих Правил.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно з ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З аналізу наведених нормативно правових актів, та обставин на які послався позивач суд приходе до висновку, що відповідачем не надано будь яких доказів, того. що автомобіль ОСОБА_5 зробив рух інших транспортних засобів не можливим, що зупинка була не вимушеною та наявності його вини в інкримінованих йому діяннях, що мають значення для правильного вирішення справи. Суду не надано відомостей про залучення свідків при розгляді поліцейським адміністративного провадження, внаслідок якого прийнято постанову, що оскаржується, відсутні пояснення особи яка притягнута до адміністративної відповідальності, тому суд аналізуючи фактичні обставини по справі приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставин законності ухвалення рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 15.10 (д) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, за відсутності фактично буд-яких доказів на підтвердження обставин вини позивача у скоєні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП суд кваліфікує не подання відзиву відповідачем, як визнання позову відповідно до ч.4 ст.159 КАС України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Таким чином, з урахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, встановлених обставин по справі суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправних дій відповідача, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином вимоги позивача про визнання дій поліцейського 2 роти 2 батальйону УПП в м.Києві старшого лейтенанта поліції Мишури Андрія Олександровича протиправними не ґрунтуються на вимогах закону, тому враховуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про визнання дій відповідача протиправними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 158-162, 171-2, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського 2 роти 2 батальйону УПП в м.Києві старшого лейтенанта поліції Мишури Андрія Олександровича, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправних дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову поліцейського 2 роти 2 батальйону УПП в м.Києві старшого лейтенанта поліції Мишури Андрія Олександровича серії НК №791669 від 06.09.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Позивач ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач поліцейський 2 роти 2 батальйону УПП в м.Києві старший лейтенант поліції Мишура Андрій Олександрович, адреса місця роботи: м. Київ, вул. Народного ополчення, буд. 9.

Третя особа Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3.

Суддя Заставенко М.О.