Справа № 303/2862/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/6309/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Гром І.М.,

представник позивача: не з'явився

представник відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 липня 2018 року (головуючий суддя: Довжанин В.М., м. Мукачево) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

16.05.2017 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1) звернувся в суд з позовом до Черкаської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив:

- скасувати постанову в.о. начальника Черкаської митниці ДФС Пікуль Євгена Валентиновича у справі про порушення митних правил № 73/90205/18 від 03 травня 2018 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 8,500 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працює водієм перевізника P.E. POPFALUSHI I.M.. Під час перевезення близько 00-15 год. 15.02.2018 року зупинився біля міста Сарни Рівненської області для відпочинку. Після нетривалого відпочинку продовжив рух. Зупинившись на АЗС у місті Житомир, виявив пошкодження тенту, пломби та крадіжку вантажу та одразу звернувся до відділення поліції. На місце виявлення злочину, прибула група Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області та прийняла від позивача заяву, про що йому було видано талон-повідомлення № 47 від 15.02.2018 року, згідно якого заява про крадіжку вантажу була зареєстрована за № 1195. Доставивши у строки весь вантаж, за винятком викраденого, маючи на руках підтвердження протиправних дій щодо позивача, отримав постанову ДФС в справі про порушення митних правил № 73/90205/18 від 03.05.2018 року в якій вказується про порушення митних правил.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову в. о. начальника Черкаської митниці ДФС Пікуль Євгена Валентиновича у справі про порушення митних правил № 73/90205/18 від 03 травня 2018 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 гривень.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Черкаська митниця Державна фіскальна служба (далі - відповідач, Черкаська митниця ДФС) подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ч.1 ст. 460 Митного кодексу України чітко передбачено умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил, передбачене ст.470 Митного кодексу України. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами. Позивачем, не було дотримано вимог чинного законодавства, до органів доходів і зборів позивач з заявою про факт аварії чи дії обставин непереборної сили не звертався, документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили не надавав, чи протиправних дій третіх осіб. Крім того, вказує на те, що саме по собі лише звернення із заявою про вчинення злочину не може слугувати доказом вчинення злочину, а лише засвідчує факт звернення до органів Національної поліції про скоєння такого.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст. 229, ч.2 ст. 313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 13.02.2018 року позивачем здійснено перетин державного кордону України, 15.02.2018 року щодо нього вчинене крадіжку товару. 16.02.2018 року ним було доставлено весь товар, за винятком викраденого, та надано відповідні пояснення. Відповідач при розгляді справи про порушення митних правил відносно позивача не врахував, що обставини дії непереборної сили (протиправні дії третіх осіб), а саме: викрадення частини товару, мало місце 15.02.2018 року, Житомирським районним ВП ГУ НП у Житомирській області від 04.04.2018 року внесене до ЄРДР кримінальне провадження № 0000287, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. При цьому, вказані документи підтверджують факт дії обставин непереборної сили (протиправних дій третіх осіб).

Підставою для порушення справи про порушення митних правил № 73/90205/18 стало виявлення факту більше ніж на 10 днів перевищення строку доставки до митниці призначення частини товару, що перевозився за попередньою митною декларацією - документом з контролю за доставкою - від 13.02.2018 року № UA902050/2018/501325.

13.02.2018 року через Закарпатську митницю ДФС (п/п «Лужанка-Берегшурань») на адресу ПрАТ «ФРАУ МАРТА» було ввезено товар «запасні частини до комбайнів» в кількості 117 шт. вартістю 40850,00 EURO та загальною вагою 865 кг (10 вантажних місць), що поставлявся компанією «MARKET-LUX Kft» (Угорщина) на виконання зовнішньоекономічного контракту від 30.11.2017 року № 30-11/2017 за комерційним інвойсом від 09.02.2018 року № NQ9LA2537926 та міжнародною товаро-транспортною накладною (CMR) від 12.02.2018 року № 120218.

16.02.2018 року вищезазначений товар було доставлено позивачем до митниці призначення (митного поста «Черкаси-південний» Черкаської митниці ДФС). В ході проведеного ПрАТ «ФРАУ МАРТА» фізичного огляду вказаного вантажу було встановлено втрату частини товару, а саме: «стрічка бокова ліва, артикул 159.021.00» у кількості 1 шт. та «стрічка бокова права, артикул 159.053.00» у кількості 1 шт., загальною вагою 115 кг та вартістю 3 655,00 євро. За результатами вказаного огляду складено Акт про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у потрібних для здійснення митного контролю документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування від 16.02.2018 року № 345/23-70-63-32.

Відповідно до письмових пояснень позивача під час здійснення переміщення вантажу частину товару було викрадено під час його відпочинку в Рівненській області. За цим фактом він звертався із заявою до правоохоронних органів (Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області) - талон - повідомлення від 15.02.2018 року № 47.

Постановою від 03 травня 2018 року у справі про порушення митних правил № 73/90205/18 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 гривень.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у діях особи, яка притягується до відповідальності, відсутні ознаки порушення митних правил, зокрема, при винесенні даної постанови про порушення митних правил не було надано оцінку об'єктивності та повноті провадження у справі, не було встановлено відповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, а також відбулися інші обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил під час розгляду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із зазначеними висновками та зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, яким врегульовано відносини, пов'язані із справлянням митних платежів.

В силу вимог ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Митного кодексу України, усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Статтею 45 Митного кодексу України встановлений обов'язок осіб, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України - подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Згідно п. 25 статті 4 Митного кодексу України, митний режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 статті 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч. 1 статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Позивачем не заперечується, що вказаний транспортний засіб перебував на митній території України в митному режимі транзиту до моменту його вивезення з митної території України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч. 2 статті 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень статті 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 статті 102 МК України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу.

Частиною 1 статті 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 (Порядок № 657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Так, ОСОБА_4 на підтвердження своїх доводів про неможливість виконання вимог статті 95 МК України та наявність обставин непереборної сили надав суду копію талону-повідомлення № 47 від 15 лютого 2018 року про те, що група Житомирського районного відділення поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області прийняла заяву, яку зареєстровано під № 1195 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. Крім того, позивачем також було подано витяг з

Разом з тим, надана копія талону-повідомлення №47 від 15 лютого 2018 року про подання заяви до органів Національної поліції не є належним підтвердженням дії обставин непереборної сили у вигляді злочинних дій третіх осіб. Крім того, ним також було подано витяг з ЄРДР про стан кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, що КПК України не передбачає проведення перевірки наявності ознак складу злочину на стадії прийняття заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. А тому сама по собі реєстрація кримінального провадження та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є доказом вчинення злочину. Має значення і той факт, що з моменту подання заяви до поліції до моменту розгляду справи апеляційний судом позивачем не було надано жодної інформації щодо подальшого руху такої заяви.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що позивач навіть не намагався здійснити вивезення транспортного засобу за межі митної території України на підставі наявних в нього документів.

Відтак, на думку колегії суддів апелянтом не було належним чином підтверджено наявність обставин непереборної сили, що унеможливлюють вивезення за межі митної території України транспортного засобу.

Крім того, апелянтом не подано до суду доказів, які б засвідчували відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Відповідно до ст. 73 КАС України, - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 КАС України, - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції винесена з істотним порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, тому така підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС України задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 липня 2018 року скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає. (стаття 272 КАС).

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Л. Я. Гудим
Р. Й. Коваль