Справа № 130/1254/18
Суддя: Сенько Л. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Даніловської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 до інспектора 2 роти 2 б УПП Одеської області ДПП ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою в якій просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №425766 від 24.04.2018; закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 24.04.2018 винесено постанову серії АР №425766 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В постанові зазначено, що при зважуванні вантажного автомобіля НОМЕР_1 на ВКГ було встановлено навантаження на одиночну вісь 840 кг. чим порушено вимоги пункту 25.5 Правил дорожнього руху. Вважає, що позивачем не порушувалися Правила дорожнього руху, оскільки габаритно-ваговий контроль було проведено без використання методики, використання якої прямо передбачене чинним законодавством, а тому її результати є недійсними. Дії посадових осіб Укртрансбезпеки , які полягають у здійсненні ГВК у спосіб та метод не передбачений законом, були оскаржені позивачем в адміністративному порядку. Вважає, що накладення на позивача адміністративного стягнення до моменту прийняття уповноваженим державним органом рішення по скарзі на дії співробітників Укртрансбезпеки є нічим іншим, як притягнення позивача до відповідальності в протиправному порядку. Крім цього, до постанови не було додано жодних доказів, відповідний пункт постанови не заповнено, а також відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тобто при винесенні оскаржуваної постанови, поліцейським не було оцінено жодного доказу. Позивач вважає винесену постанову неправомірною, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху.

В надісланому на електронну пошту суду клопотанні адвокат ОСОБА_2 просила справу розглянути за відсутності позивача та його представника. Зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач інспектор 2 роти 2 б УПП Одеської області ДПП ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_4 в наданих до суду письмових поясненнях щодо позову просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, розглянути справу за відсутності відповідача. В поясненнях зазначила, що 24.04.2018 на 450 км автомобільної дороги Київ-Одеса інспектором 2 роти 2 б УПП Одеської області ДПП ОСОБА_3 було винесено постанову серії АР №425766, якою на позивача ОСОБА_5 було накладено адміністративне стягнення за порушення ним статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. Так, відповідно до квитанції №467126 та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.04.2018 24 квітня 2018 року приблизно о 01 год. 55 хв. на 450 км автомобільної дороги Київ-Одеса позивач, керуючи транспортним засобом «SCANIA Р114» державний номерний знак АВ6324СКз напівпричепом «CODER S3384» рухався з перевантаженням на одиничну вісь у 840 кг, а саме, навантаження на одичну вісь становило 11840 кг при дозволених 11000 кг. Зважування проводилось вагами електронними для поосного зважування автомобілів 020T-AR. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вимірювальне та зважувальне обладнання, за допомогою якого було здійснено габаритно-ваговий контроль, було не в робочому стані чи не пройшло у встановленому порядку метрологічну атестацію з подальшим клеймуванням та не мало відповідний сертифікат. Відповідно до статті 252 КУпАП та пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС №1395 від 7 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Позивач не надав жодних доказів, які б спростовували факт порушення ним вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху та статті 132-1 КУпАП. Тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

У судовому засіданні установлено, що 24.04.2018 року інспектором 2 роти 2 б УПП Одеської області ДПП ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №425766 за фактом того, що позивач, керуючи транспортним засобом «SCANIA Р114» державний номерний знак АВ6324СКз напівпричепом «CODER S3384» рухався з перевантаженням на одиничну вісь у 840 кг, а саме, навантаження на одичну вісь становило 11840 кг при дозволених 11000 кг. (а.с.29) З копії цієї постанови видно, що на її звороті міститься роз'яснення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с.30).

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 16 червня 2018року, ваги електронні для поосного зважування автомобілів 020T-AR відповідають вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 Прилади автоматичні для дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь (а.с.22).

Згідно з копією квитанції №467126 від 24.04.2018 та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.04.2018 24 квітня 2018 року приблизно о 01 год. 55 хв. на 450 км автомобільної дороги Київ-Одеса позивач, керуючи транспортним засобом «SCANIA Р114» державний номерний знак АВ6324СКз напівпричепом «CODER S3384» рухався з перевантаженням на одиничну вісь у 840 кг, а саме, навантаження на одичну вісь становило 11840 кг при дозволених 11000 кг (а.с.31,32).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 90 КАС України, суд згідно з положеннями статей73, 74, 75, 76 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 132-1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Нормами п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема,статтею 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно з пунктом 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 з подальшими змінами, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

За приписами пп. 5-1 п. 2 Порядку документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Положеннями п. 18 Порядку визначено, що за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно з копією квитанції №467126 від 24.04.2018 та довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.04.2018 , підписаною посадовими особами Укртрансбезпеки, повна маса транспортного засобу позивача становить 41440 кг, на одичну вісь становило 11840 кг при дозволених 11000 кг.

Тобто, навантаження на одиночну вісь транспортного засобу, яким керував позивач, перевищує обмеження, встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху та є порушенням правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд вважає, що з урахуванням вимог п. 18 Порядку довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та квитанція із зазначенням часу і місця його здійснення є належним та достовірним доказом, в розумінні ст.ст. 73, 75 КАС України, яким зафіксовано факт перевантаження одиночної осі транспортного засобу позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, надав достатньо доказів, які вказують на порушення позивачем п. 22.5 Правил дорожнього руху щодо правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, а відтак постанова у справі про адміністративне правопорушення від 24 квітня 2018 року серії АР №425766 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 6, 73, 74, 75, 76, 90, 139, 242, 243, 244, 245, 246 КАС України,, статтями 132-1, 222, 251, 258, 283 КУпАП,статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги», постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198,постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, пунктом 22.5Правил дорожнього рухуУкраїни, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 до інспектора 2 роти 2 б УПП Одеської області ДПП ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Згідно ч.1 ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя