Справа № 275/176/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 275/176/16-а

адміністративне провадження № К/9901/10865/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016р. (судді - Майор Г.І., Бучик А.Ю., Шевчук С.М.) у справі за його позовом до Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив:визнати протиправними дії відповідача з приводу скасування пільг, наданих йому як пенсіонеру МВС відповідно до частин 5, 6 статті 22 Закону України «Про міліцію», та зобов'язати відповідача відновити і надати йому пільги та компенсації відповідно до вказаних норм закону починаючи з 07.11.2015р.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ та з моменту виходу на пенсію до 07.11.2015р. користувався пільгами, передбаченими статтями 22 Закону України «Про міліцію». Вважає, що прийняття нових законодавчих актів, які звужують соціальні права та гарантії громадян, не допускається. На момент виходу на пенсію діяли норми законодавства, які дозволяли користуватися пільгами і компенсаціями, в свою чергу зміни в законодавстві погіршують його становище, а дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать положенням Конституції України.

Постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 31.08.2016р. позов задоволено частково.

Визнано протиправним письмове повідомлення відповідача від 23.11.2015р. №2560/03 про втрату позивачем права на пільги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016р. постанову суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на аналогічні доводи, викладені ним у позовній заяві.

Відповідач у поданому на касаційну скаргу запереченні посилається на те, що управління праці та соціального захисту населення жодним чином не допустило в своїх діях звуження та обсягу прав на отримання позивачем пільг, а дії управління не є протиправними або такими, що істотно обмежують права позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 4 статті 22 Закону України «Про міліцію» працівникам міліції та членам їх сімей надається 50% знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством.

З 07.11.2015р. у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Згідно абзацу 2 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Під час розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримує пенсію за вислугу років та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2004р. №85/9053 позивач та члени його сім'ї забезпечуються безкоштовно житлом з опаленням і освітленням та іншими послугами за встановленими нормами на підставі статті 22 Закону України «Про міліцію» з 01.07.2004р.

Листом Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області від 23.11.2015р. №2560/03 позивача повідомлено про те, що відповідно до пунктів 1 і 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» Закон України «Про міліцію» втратив чинність з 07.11.2015р., а тому особи, які мали право на пільги згідно з Законом України «про міліцію», з 07.11.2015р. втратили право на пільги.

Додатково у листі позивачу запропоновано звернутись до управління за призначенням субсидії на житлово-комунальні послуги.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що обсяг соціального забезпечення, передбачений статтею 22 Закону України «Про міліцію» був значно обмежений положеннями Закону України «Про Національну поліцію», а тому положення Закону України «Про Національну поліцію» щодо скасування Закону України «Про міліцію» в частині зменшення обсягу соціально-правового забезпечення не є чинним по колу осіб стосовно позивача, який набув більший обсяг прав до 07.11.2015р.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що з 07.11.2015р. у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», відповідно до статті 22 якого позивач мав право на 50% знижку на оплату комунальних послуг. В свою чергу Закон України «Про Національну поліцію» не містить норм, які б передбачали цю пільгу не тільки для колишніх працівників міліції, але й для тих осіб, які виходять на пенсію на підставі нового закону, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для надання позивачу пільг на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки такі чинним законодавством не передбачені.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що останнім в часі є Закон України «Про Національну поліцію», а тому саме його норми є пріоритетними для застосування до спірних правовідносин.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки пільги на оплату житлово-комунальних послуг у Законі України «Про Національну поліцію» не передбачено, у зв'язку із набранням чинності цього закону позивач втратив право на отримання пільг, на які він мав право і якими користувався відповідно до статті 22 Закону України «Про міліцію», а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано прийняв рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилання позивача в обгрунтування касаційної скарги на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися також є безпідставним і висновки судів не спростовує, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку управління праці та соціального захисту населення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук