Справа № 804/8739/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2018 року Справа № 804/8739/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання Музиці Я.І.
15.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 прийняте 11 та 12 листопада 2016 року щодо здійснення державної реєстрації прав власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: вул. Тюменська, 25 у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області;
- зобовязати державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 скасувати у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи за номерами 17416331; 174166265; 1713234; 17413220, та реєстрацію права власності по 1/4 частині будинку у земельної ділянки, розташованих у м. Підгородне, вул. Тюменська, 25 Дніпровського району Дніпропетровської області за ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є співвласницею житлового будинку №25 по вул. Тюменська у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. 11 та 12 листопада 2016 року відповідачем, на думку позивача, було незаконно внесено записи у Реєстр під №17416331, №17416265, №17413234№ №1713220 та здійснила державну реєстрацію прав власності 1/2 частини будинку та 1/2 частини земельної ділянки розташованих за адресою: м. Підгородне, вул. Тюменська 25 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/4 частині за кожним. Позивач зазначала, що на момент здійснення державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 державної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме 11-12 листопада 2016 року, співвласником якого є позивач, у Державному реєстрі з 2006 року існував запис про заборону на відчуження будинку 25 по вул. Тюменській у м. Підгородне, внесений на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду від 05.11.1999, що виключало можливість прийняття рішення відповідачем та здійснення останнім державної реєстрації прав на вказане нерухоме майно. З огляду на викладене, позивач вважає оскаржуване рішення відповідача протиправним , а внесені записи у Державний реєстр такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2017 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з установленим строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 року відкрито провадження у справі (суддя Барановський Р.А.).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 року провадження у справі № 804/8739/17 було закрито.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 року ОСОБА_1 було повернуто сплачений судовий збір.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 року було прийнято до провадження та призначено до розгляду справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.
Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з письмовим відзивом проти позову до суду не звертався.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не зявлись, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є співвласницею житлового будинку №25 по вул. Тюменська у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області.
11 та 12 листопада 2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було внесено записи у Реєстр під №17416331, №17416265, №17413234№ №1713220 та здійснено державну реєстрацію прав власності 1/2 частини будинку та 1/2 частини земельної ділянки розташованих за адресою: м. Підгородне, вул. Тюменська 25 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/4 частині за кожним.
Не погоджуючись із зазначеними діями та внесеними відповідачем у Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обтяжень записами №17416331, №174166265, №17413234, №17413220 та реєстрацією права власності розташованої у м. Підгородне, вул. Тюменська, 25 позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склались між сторонами суд виходить із такого.
Нормативно-правовим актом, що регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень є Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року №1952-IV, у редакції від 01.01.2016 року (далі - Закон №1952-IV).
Відповідно до частини 1 ст.2 Закону №1952-1V під державною реєстрацією прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Статтею 3 Закону №1952-IV визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.
Відповідно до статті 10 Закону №1952-IV державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.
З матеріалів справи видно, що оскаржувана реєстраційна дія вчинена державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2. Державним реєстратором-приватним нотаріусом ОСОБА_2 здійсненна реєстрація прав за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпро від 04.11.2016 року.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону №1952-IV державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього закону;
наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.
2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
Згідно з частиною 3 статті 17 Закону №1952-IV документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 3 статті 16 Закону №1952-IV разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.
З матеріалів справи видно, що Дніпропетровським районним судом 05.11.1999 року. накладено заборону на відчуження спірного будинку за заявою ОСОБА_1, тобто заборона не була скасована на час прийняття нотаріусом рішення про здійснення державної реєстрації прав на спірне нерухоме майно.
Позивач у судовому засіданні зазначила, що вона не зверталася до державного реєстратора-приватного нотаріуса ОСОБА_2 із заявою щодо здійснення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.
Згідно з п.5 статті 24 Закону 1952-1V у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків встановлених ч.9 ст.15 цього Закону.
Як видно з Інформаційної довідки з Державного реєстру прав станом на час здійснення приватним нотаріусом ОСОБА_2 реєстрації, а саме 11-12 листопада 2016 року на ОСОБА_3 і ОСОБА_4 прав власності на нерухоме майно, співвласником якого є ОСОБА_1 у Державному реєстрі з 2006 року існував запис про заборону на відчуження будинку 25 по вул. Тюменській у м. Підгородне, внесений на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду від 05.11.1999 року.
Суд зазначає, що з огляду на викладене, вказана підстава виключала можливість прийняття рішення державним реєстратором - нотаріусом та здійснення останнім державної реєстрації прав на вказане нерухоме майно.
Окрім того, суд зазначає, що у відповідності до прийнятого КМУ від 23.08.2016 року за №1127 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено наступне: п.55 - для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об'єднання майна,що перебуває у спільній власності, окрім документів передбачених п.54 цього Порядку також подається письмова згода всіх співвласників на проведення поділу або об'єднання майна, що перебуває у спільній власності. У разі коли в результаті поділу або об'єднання майна, що перебуває у спільній власності також подається письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.
Судом також було встановлено та підтверджено позивачем у судовому засіданні, що ОСОБА_1 як співвласник спірного нерухомого майна (будинку і земельної ділянки) жодної згоди на зміну часток і кількості співвласників не надавала, письмового договору не укладала, а тому здійснення відповідачем державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_2 державної реєстрації прав власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: вул. Тюменська, 25 у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області свідчить про порушення прав співвласника ОСОБА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
У відповідності до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись положеннями частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог, а також те, що у справі міститься документальне підтвердження сплати позивачем судового збору у розмірі 640, 00 грн. (оригінал квитанції №0.0.915899604.1 від 14.12.2017 року), судові витрати позивача, який не є субєктом владних повноважень, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 прийняте 11 та 12 листопада 2016 року щодо здійснення державної реєстрації прав власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: вул. Тюменська, 25 у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області.
Зобовязати державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 скасувати у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи за номерами 17416331; 174166265; 1713234; 17413220, та реєстрацію права власності по 1/4 частині будинку у земельної ділянки, розташованих у м. Підгородне, вул. Тюменська, 25 Дніпровського району Дніпропетровської області за ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21 вересня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6