Справа № 755/14529/18
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Чех Н.А.,

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

з участю:

представника позивача - Наумець В.І.,

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

перекладача - Хок Мд. Момінул,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що в Україні з міркувань національної безпеки та з метою захисту українського суспільства тривають системні заходи з протидії незаконній міграції. До цієї роботи залучені міграційна та прикордоння служби, Національна поліція та Служба безпеки України. Згідно вимог українського законодавства, іноземці та особи без громадянства перебувають на території України виключно на підставах, визначених законом. Іноземці, які перебувають в Україні, на рівних правах з громадянами України зобов'язані поважати та дотримуватися українського законодавства. В ході проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території України, співробітниками ДБЗПТЛ НП України за адресою: м. Київ. вул. Електротехнічна, 2, виявлено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться в Україні без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України. ОСОБА_2 пояснив, що прибув на територію України у липні 2018 року, кордон України перетнув нелегально, поза пунктом пропуску. В Україну приїхав з метою отримати притулок. Близьких родичів громадян України та власного житла не має. Документи на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні або дозволу на імміграцію в Україну не оформляв. До органів міграційної служби зі зверненням для надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, також не звертався. В результаті проведення перевірки встановлено, що відповідач знаходиться на території України без будь-яких документів та законних підстав, які б надавали право останньому знаходиться в Україні. За порушення правил перебування іноземців в Україні, тобто, проживання без документів на право проживання в Україні, 17.08.2018 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП, серії ПР МКМ № 004058, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1 700,00 грн.). На підставі п. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 2.1 Інструкції № 353/271/150 територіальним підрозділом ГУДМС України в м. Києві 17.08.2018 року прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 відповідно до якого зобов'язано останнього виїхати з України до 09.09.2018 року. Рішення про примусове повернення до суду не оскаржувалося. ОСОБА_2 після прийняття рішення про примусове повернення повинен був самостійно залишити територію України, тобто, виїхати до будь-якої країни світу, в строк зазначений у рішенні - не пізніше 09.09.2018 року. Проте, ним без поважних причин не було виконано рішення в установлений строк. Відповідач досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано, в процедурі отримання статусу біженця в Україні не перебуває, тобто відсутні підстави за яких примусове видворення не застосовується. У зв'язку з чим просив прийняти рішення про примусове видворення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України. Крім того, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, про що свідчить його ухилення від добровільного виїзду, та у зв'язку з існуванням ризику його втечі, просив прийняти рішення про затримання ОСОБА_2 з метою забезпечення видворення за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що документи оформляли в присутності перекладача. На початку затримання відповідач відмовився від правової допомоги, при оформленні затримання вони повідомили центр про таку справу.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що на територію України приїхав до України 20.06.2018 року з метою отримати притулок. Знайомий пообіцяв допомогти, все оформити, проте нічого не було зроблено. Адміністративний протокол був складений в присутності його знайомого. Йому (відповідачу) пояснили, що три місяці він може жити спокійно. Про рішення щодо залишення території України йому не було відомо, якби знав, тоді б щось робив. Додому йому не можна, оскільки його чекає тюрма, а може і смерть. Його мама дуже хвора. Підтвердив, що перетнув кордон України нелегально, за статусом біженця не звертався. Підписи на документах, які містяться в матеріалах справи, його. Паспорт у агента, який обіцяв оформити документи. Коли їхали, він не знав, що його везуть до України. Просив залишити на території України, має намір звернутися до органів задля отримання статусу біженця.

В судовому засіданні представник відповідача з позовом не погодився, вважав, що порушено процедуру затримання, належного перекладу документів, в тому числі які надавалися на підпис відповідачу. Просив врахувати, що для примусового видворення має бути ухилення особи від виконання рішення про добровільне залишення території України, а по даній справі відсутні докази цього, рішення відповідачу не було роз'яснено, переклад робився неякісно.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в'їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

З метою контролю за виконанням іноземцем та особою без громадянства рішення про примусове повернення службові особи органу охорони державного кордону чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, можуть супроводжувати такого іноземця та особу без громадянства по території України.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у разі прийняття рішення про примусове повернення в паспортному документі іноземця або особи без громадянства скасовується віза і вилучаються документи, що підтверджують законні підстави перебування в Україні.

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеного за їх позовом рішення адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Позов про примусове видворення не подається стосовно іноземців та осіб без громадянства, підстави для примусового видворення яких виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон під час їх виїзду з України.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в'їзд в Україну строком на п'ять років. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в'їзду в Україну, який особа мала до цього.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення суду про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, службова особа якого супроводжувала іноземця та особу без громадянства, яку примусово видворено за зверненням органу Служби безпеки України, інформує такий орган про виконання рішення про примусове видворення.

Відповідно до ч. 8 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» положення цієї статті не застосовуються до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено перелік обставин, за наявності яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення іноземця або особи без громадянства.

Уповноваженою особою Державної міграційної служби України відносно громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 004058 від 17.08.2018, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, та постановою про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ № 004058 від 17.08.2018 року за вчинення вказаного правопорушення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. в дохід держави. Копію постанови ОСОБА_2 отримав 17.08.2018 року. Штраф сплатив 17.08.2018 року.

17.08.2018 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальної міграції управління організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення у зв'язку з порушенням правил перебування іноземних громадян на території України, прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 та зобов'язано його покинути територію України до 09.09.2018 року. Дане рішення відповідач отримав 17.08.2018 року, в установленому законодавством порядку та строки його не оскаржував на момент подачі даного позову до суду.

Рішення про примусове повернення за межі України відповідачем в установлений строк без поважних причин не виконано.

В ході судового розгляду судом не встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача. Відсутність таких обставин підтверджено відповідачем.

Суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача, оскільки при оформленні всіх дій, підписання відповідачем документів, приймав участь перекладач.

Суд враховує, що відповідач нелегально перетнув кордон України, дозвільних документів на перебування на території України не мав, і не має, для отримання дозволу, чи статусу біженця нікуди не звертався, паспорту не має.

За таких обставин позов про примусове видворення відповідача з України підлягає задоволенню.

У позові позивач просить звернути рішення до негайного виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який прийняв рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

У зв'язку з викладеним рішення про примусове видворення з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, слід звернути до негайного виконання.

Згідно ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, суд вважає, що ОСОБА_2 слід затримати з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

На підставі викладеного та керуючись 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

вирішив :

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як на шість місяців.

Постанову звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: