Справа № 2040/7008/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 жовтня 2018 р. № 2040/7008/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, ) щодо відмови від здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РПКОПП НОМЕР_1, паспорт ММ № 850106, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 25.01.2001, адреса: 61170, АДРЕСА_1) згідно з довідкою Управління поліції охорони в Харківській області від 14.03.2018 № 124/43/40/5- 2018;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, ) призначити і виплачувати пенсію ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП НОМЕР_1, паспорт ММ № 850106, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 25.01.2001, адреса: 61170, АДРЕСА_1) згідно з довідкою Управління поліції охорони в Харківській області від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018, а саме з урахуванням фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в ОВС України доплат за службу у нічний час в сумі 3023,43 грн., індексації в сумі 3304,56 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 3600,00 грн. та разових премій в сумі 2000,00 грн., починаючи з 30.12.2017;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у справі за цим адміністративним позовом, зобов'язавши Відповідача подати до суду звіт про виконання ним судового рішення у визначений судом строк.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції та наказом Управління поліції охорони в Харківській області від 19.12.2017 року №910 о/с його було звільнено зі служби з 29.12.2017 року і з 30.12.2017 року він отримує пенсію за вислугу років. При цьому, позивачем вказано, що він у складі грошового забезпечення отримував суми таких додаткових видів грошового забезпечення як доплата за службу у нічний час, індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та разові премії. Проте при оформленні документів для призначення пенсії Управлінням поліції охорони в Харківській області помилково не було зазначено відомостей про вказані додаткові види грошового забезпечення. Після звернення позивача до вказаного органу йому було видано довідку від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018 із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, які було ним отримано за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення зі служби. В подальшому, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою щодо перерахунку його пенсії з врахуванням наданої роботодавцем довідки, проте отримав відмову. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.09.2018 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору по адміністративній справі №2040/7008/18.

Ухвалою суду від 03.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов, проти заявленого позову заперечував та зазначив, що відповідачем було здійснено призначення та розрахунок пенсії позивача на підставі документів, наданих Управлінням ГУНП в Харківській області, зокрема, довідки №958/43/40/5-2018 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що були подані для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в якій не зазначені доплата за службу у нічний час, індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та разові премії, а отже, останні під час призначення позивачу пенсії не були враховані. Також представником відповідача вказано, що зазначені у довідці від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018 додаткові види грошового забезпечення не є такими, що враховуються під час призначення пенсії, а відтак у відповідача відсутній законодавчо визначений обовязок щодо здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі вказаної довідки.

Також від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив із викладенням власної правової позиції.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції на посаді молодшого інспектора взводу №2 роти охорони вантажів та мобільних обєктів батальйону з фізичної безпеки Управління поліції охорони в Харківській області.

Наказом Управління поліції охорони в Харківській області від 19.12.2017 року №910 о/с позивач був звільнений зі служби в поліції з 29.12.2017 року за п.7 (власним бажанням) ст. 77 розділу VII Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідачем з 30.12.2017 року було призначено позивачу пенсію за 24 роки вислуги відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб на підставі у розмірі 62 відсотки грошового забезпечення.

Головним управлінням Пенсійного фонду України було розраховано розмір пенсії позивачу на підставі довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №958/43/40/5-2018.

Зі змісту позову встановлено, що позивач звернувся до Управління поліції охорони в Харківській області із заявою про надання нової довідки про додаткові види грошового забезпечення із зазначенням відомостей про доплату за службу у нічний час, індексацію, матеріальну допомогу на оздоровлення, разових премій, які позивач отримував під час проходження служби у поліції.

Управлінням поліції охорони в Харківській області у відповідь на заяву позивача було надано нову довідку від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018 про додаткові види грошового забезпечення, які було отримано за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення зі служби (а.с. 17).

З наявної в матеріалах справи довідки Управління поліції охорони в Харківській області від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018 вбачається, що остання містить відомості про доплату за службу у нічний час, індексацію, матеріальну допомогу на оздоровлення, разову премію, які позивач отримував під час проходження військової служби.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 02.05.2018 року про перерахунок розміру неправильно призначеної пенсії з грошового забезпечення, яке позивач отримував під час служби в поліції з урахуванням доплати за службу у нічний час, індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, разових премій. У додатках до вказаної заяви позивачем було надано довідку Управління поліції охорони в Харківській області від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018 (а.с.18-20).

Листом від 22.05.2018 року №3099/8-14 Про пенсійне забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повідомлено позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії, оскільки додаткові одноразові грошові виплати, встановлені наказами міністерств та відомств, не є підставою для проведення такого перерахунку. Натомість, перерахунок пенсії може бути проведено на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Позивач, не погодившись із вказаною відповіддю відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що згідно із положеннями ч.1 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-ІV.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Склад грошового забезпечення визначений положеннями ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р., відповідно до якої до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

При цьому, положеннями ч.1 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до положень п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із положеннями пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Відповідно до схеми додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України до одноразових видів грошового забезпечення віднесено, у тому числі, матеріальну допомогу.

При цьому, як передбачено пп.3 п.5 постанови КМУ від 07.11.2007 № 1294 розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку.

В той же час, положеннями п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції передбачено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому, відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції керівникам органів, закладів та установ Національної поліції надано право в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, зокрема: здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби; надавати поліцейським матеріальну допомогу для оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Судом встановлено, що з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Наказом МВС від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, відповідно до п.3 розділу І якого грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Як передбачено положеннями п.12 розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

Пунктом 13 розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання передбачено, що поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік надається матеріальна допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Враховуючи вище наведені норми, суд приходить до висновку, що зазначені допомоги та премія є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Суд зазначає, що позивач у січні та листопаді 2017 року отримував матеріальну допомогу на оздоровлення, у травні та жовтні 2017 року отримав премію, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018.

Вище вказана обставина свідчить про нарахування та виплату позивачу під час проходження ним служби в поліції матеріальної допомоги на оздоровлення та премії.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

З аналізу вище зазначеної норми слід дійти висновку, що єдиною умовою для включення відповідних виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з розміру якого обчислюється пенсія, є сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що грошова допомога на оздоровлення та премії, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладеним у постановах від 20.10.2015 року по справі №21-2942а15 та від 10.03.2015 р. №21-70а15, відповідно до яких грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, а також щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що на всі види виплат позивачу, крім індексації, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 17), що свідчить про нарахування страхових внесків тільки на суми виплачених позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та разової премії.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що в даному випадку грошова допомога на оздоровлення, разова премія, враховуючи сплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з вказаних сум, мають бути враховані до складу грошового забезпечення позивача, з якого здійснюється обчислення його пенсії.

Що стосується позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови від здійснення перерахунку пенсії позивача згідно з довідкою Управління поліції охорони в Харківській області від 26.03.2018 № 143/43/40/5-2018 в частині врахування сум виплаченої позивачу доплати за службу у нічний час та індексації суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 108 Кодексу законів про працю України визначено, що робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Також, положеннями ст. 107 Кодексу законів про працю України передбачено, що робота у святковий і неробочий день оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплати у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

З огляду на вище викладені норми Кодексу законів про працю надбавки за роботу в нічний час, у вихідні та святкові дні та за службу в понаднормовий час у разі настання відповідних обставин мали нараховуватися позивачу та нараховувались, а відтак доплата за роботу у нічний час входить до грошового забезпечення позивача, про що також свідчить і наявна в матеріалах справи довідка від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018 за період з грудня 2015 р. по листопад 2017 р.

Також суд зазначає, що відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, суд приходить до висновку, що індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

З аналізу вище зазначеної норми слід дійти висновку, що єдиною умовою для включення відповідних виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з розміру якого обчислюється пенсія, є сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З наявної в матеріалах справи довідки від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018 вбачається, що з сум нарахованої та виплаченої позивачу індексації в сумі 3304,56 грн. не було сплачено страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з суми доплати за службу у святкові дні було сплачено такі внески.

З огляду на вище вказані норми діючого законодавства, а також вище вказані зазначення у поданій позивачем до відповідача довідці, суд приходить до висновку, що в даному випадку до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія, слід також віднести і доплати за службу у нічний час, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, враховуючи встановлені судовим розглядом справи обставини суд приходить до висновку, що відповідачем вчинено саме протиправні дії, а не бездіяльність стосовно відмови у проведенні перерахунку позивачу пенсії з грошового забезпечення з урахуванням доплати за службу у нічний час, грошової допомоги на оздоровлення, разової премії, розмір яких зазначений у довідці від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

При цьому, враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою Управління поліції охорони в Харківській області від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018, а саме з урахуванням фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в поліції сум доплати за службу у нічний час у розмірі 3023,43 грн., матеріальної допомоги для оздоровлення у розмірі 3600,00 грн., разової премії у розмірі 2000,00 грн., починаючи з 30.12.2017 року.

Щодо посилання представника відповідача у відзиві на позов на обставини пропущення позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу стало відомо про порушення його права з листа відповідача від 22.05.2018 року №3099/8-14, що слугувало підставою для відповідного звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

До суду позивач звернувся із даним позовом 27.08.2018 року.

Таким чином, право позивача на отримання сум пенсій у відповідних розмірах відповідачем не визнано саме у травні 2018 року, що і стало підставою для звернення до суду, отже, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, шестимісячний строк на звернення з позовом до адміністративного суду позивачем не пропущено.

Отже, враховуючи вище наведені обставини суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позов.

Щодо заявленого позивачем клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за цим адміністративним позовом, зобов'язавши Відповідача подати до суду звіт про виконання ним судового рішення у визначений судом строк суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладену норму діючого законодавства, суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов'язком суду.

У даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання, у зв'язку з чим приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, ) щодо відмови від здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РПКОПП НОМЕР_1, паспорт ММ № 850106, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 25.01.2001, адреса: 61170, АДРЕСА_1) згідно з довідкою Управління поліції охорони в Харківській області від 14.03.2018 № 124/43/40/5- 2018 в частині врахування сум фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в поліції доплати за службу у нічний час в сумі 3023,43 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 3600,00 грн. та разових премій в сумі 2000,00 грн.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП НОМЕР_1, паспорт ММ № 850106, виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області 25.01.2001, адреса: 61170, АДРЕСА_1) згідно з довідкою Управління поліції охорони в Харківській області від 14.03.2018 № 124/43/40/5-2018, а саме з урахуванням фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в ОВС України доплат за службу у нічний час в сумі 3023,43 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 3600,00 грн. та разових премій в сумі 2000,00 грн., починаючи з 30.12.2017.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.