Справа № 0640/4236/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду

27 вересня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4236/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника Міністерства оборони України про залишення без розгляду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти відповідне рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду другої групи з 16.10.2015 відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, з врахуванням встановлених судом (справа №279/4435/16-а) обставин стосовно того, що ОСОБА_1 відповідно до пункту "б" частини 1 статті 16 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи у розмірі 200-кратпого прожиткового мінімуму (на момент виникнення права на виплату), встановленого законом для працездатних осіб.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

26 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання представник відповідача №1317 від 25.09.2018 про залишення без розгляду позову. В обґрунтування зазначає, що оскаржуване рішення отримане позивачем у травні 2017 року, однак до суду звернувся у серпні 2018 року. Аргумент позивача, що строк звернення до суду пропущено у зв`язку з халатністю представника у справі №279/4435/16-а - ОСОБА_2 є необґрунтованим, оскільки інтереси у вказаній справі згідно довіреності від 25.07.2016 здійснювалось трьома представниками. Вважає, що посилання позивача на халатність та недбалість одного представника не свідчить про брак можливості у інших працівників правозахисної організації звернутись до суду в інтересах довірителя.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються клопотання відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1. ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких учиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Частиною 1.ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 1. ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч. 2. статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

З позовних вимог вбачається, що позивач оскаржує рішення Міністерства оборони України №42 від 21 квітня 2017 року про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

У позовній заяві позивач вказує, що про існування оскаржуваного документу дізнався у травні 2017 року.

До суду ОСОБА_1 звернувся у серпні 2018 року, тобто з пропуском встановленого КАС України строком.

31 серпня 2018 року до суду надійшла заява представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку звернення до суду представник позивача (Никоненко Т.М.) зазначає, що після отримання протоколу з усіма наявними документами позивач передав законному представнику ОСОБА_2 для подальшого юридичного супроводження справи. Однак у червні 2018 року виявилось, що представником було виявлено халатність та грубу службову недбалість, у зв`язку з чим позовна заява в інтересах ОСОБА_1 подана так і не була, про що представник ОСОБА_2 інформацію приховав. Вказує, що 04.06.2018 була винесена догана ОСОБА_2 . Документи по справі передані новому представнику Никоненко Т.М. (а.с. 48)

Однак, вказані у клопотанні обставини визнаються судом неповажними з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Суд відмічає, що відповідачем до клопотання додано копію довіреності ОСОБА_1 від 21 липня 2016 року (термін дії до 25 липня 2017 року) відповідно до якої позивач уповноважує ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 бути його представниками, зокрема, у судових органах.

Наказ про оголошення догани ОСОБА_2 датовано 04 червня 2018 року.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду у встановлений КАС України строк, оскільки право на представлення його інтересів мали й інші вказані в довіреності від 21.07.2016 представники.

Суд відмічає, що незнання чи небажання бути обізнаним у бездіяльності одного із довірених осіб не позбавляє позивача обов`язку вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав та не є підставою для визнання судом пропуску строку звернення до суду поважним.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з вказаним позовом.

Керуючись статтями 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Клопотання представника Міністерства оборони України задовольнити

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Житомирський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Лавренчук

Повний текст складено 27 вересня 2018 року