Справа № 823/2344/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року справа № 823/2344/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Руденко А.В.,

секретаря Сачинської В.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Черкаси до Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Черкаси з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області, в якому визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 03.03.2018 форми Р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по орендній платі за землю був складений акт №63/23-00-14-14-0107/36584550 від 12.02.2018, на підставі якого відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № форми Р про збільшення грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб у сумі 852931 грн. 95 коп. за основним платежем та 213232 грн. 98 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями. Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки 25.05.2016 право власності на об?єкт нерухомості, який розташований на спірній земельній ділянці, за адресою вул. Деревянко, 1, м. Умань, зареєстровано за ТОВ ТОВ «Укр-Пром-Трейд»; а 04.06.2016 право власності на такий обєкт нерухомого майна зареєстровано за публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк».

Позивач зазначає, що з огляду на набуття права власності на обєкт нерухомого майна, що розташований на спірній орендованій земельній ділянці, іншою особою, договір оренди землі припиняється автоматично, без оформлення припинення такого права будь-якими актами та документами.

01 серпня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. ТОВ «Інвест Черкаси» користувався спірною земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 19.02.2016. Відповідач вважає, що позивач як орендар не виконав обовязок по сплаті орендної плати за червень грудень 2017 року, визначений договором від 19.02.2016, який припинено угодою від 27.12.2018, відтак податкове повідомлення-рішення про визначення грошового зобовязання з орендної плати за землю є правомірним.

17 серпня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що 23 травня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Черкаси» внесло належний йому на праві власності обєкт нерухомості, що знаходиться за адресою: м. Умань, вул. Деревянка, 1, до статутного фонду ТОВ «Укр-Пром-Трейд». 25 травня 2016 року зареєстровано право власності на обєкт нерухомості за адресою: м. Умань, вул. Деревянка, 1, за ТОВ «Укр-Пром-Трейд».

Оскільки з травня 2016 року ТОВ «Інвест Черкаси» не має доступу до орендованої земельної ділянки за адресою: м. Умань, вул. Деревянка, 1, так як не є власником майна, яке знаходиться на вищевказаній земельній ділянці, і з цих причин не може здійснювати підприємницьку діяльність, а тому позивач не є орендарем спірної земельної ділянки в розумінні ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі», відтак, не має обовязку щодо сплати орендної плати за користування такою земельною ділянкою.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

19 лютого 2016 року між позивачем (Орендар) та Уманською міською радою (Орендодавець) укладено договір оренди землі, за яким Орендодавець на підставі рішення Уманської міської ради від 17.09.2015 №4.33-74/6 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нафтобази площею 4,8917 га за адресою: м. Умань, вул. Деревянка, 1, за рахунок земель комунальної власності. Договір укладено строком на 10 років до 17.09.2025. Право оренди земельної ділянки за Договором оренди землі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 квітня 2016 року, номер запису про речове право: №14032443.

Згідно акту оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «Укр-Пром-Трейд» 23 травня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Черкаси» внесло належний йому на праві власності обєкт нерухомості, що знаходиться за адресою: м. Умань, вул. Деревянка, 1, до статутного фонду ТОВ «Укр-Пром-Трейд».

З Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо нежитлових будівель та споруд, обєкта нежитлової нерухомості за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Деревянка, 1, вбачається:

- 25 травня 2016 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29774247 від 26.05.2016, за яким зареєстровано право власності на обєкт нерухомості за ТОВ «Укр-Пром-Трейд»;

- 31 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстровано іпотеку на нерухоме майно згідно з договором іпотеки №2507 від 31.03.2016, обтяжувач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»;

- 04 червня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29937588 від 07.06.2016, за яким зареєстровано право власності на нерухоме майно згідно з договором іпотеки №2507 від 31.03.2016, за публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк».

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до Уманської міської ради із заявами від 15.06.2016 та 11.08.2016 про розірвання договору оренди землі у звязку з переходом права власності на обєкт нерухомості, що знаходиться на спірній земельній ділянці, до іншої особи. Проте, рада з різних причин відмовляла у розірванні договору оренди землі від 19.02.2016.

Рішенням Уманської міської ради VII скликання 42 сесії від 21.12.2017 №3.35-42/7 припинено право користування ТОВ «Інвест Черкаси» на земельну ділянку, яка надана у користування на умовах оренди для обслуговування нафтобази площею 4,8917 за адресою: вул. Деревянка, 1, на підставі їхнього звернення, у звязку з переходом права власності на майно до ПАТ КБ «Приватбанк».

27 грудня 2017 року між Уманською міською радою та ТОВ «Інвест Черкаси» укладено угоду про припинення дії договору оренди землі, укладеного 19 лютого 2016 року.

З 31.01.2018 по 06.02.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Черкаси» з питань дотримання вимог податкового законодавства по орендній платі за землю за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 відповідно до договору оренди землі від 19.02.2016. За наслідками перевірки складено акт від 12.02.2018 №63/23-00-14-0107/36584550 (далі акт перевірки), в якому встановлено порушення вимог п. 1, 4, 7 ст. 288 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкового зобовязання по орендній платі за 2017 рік на загальну суму 852931,95 грн, в тому числі: за червень 2017 року 127733,77 грн, за липень 2017 року 127733,77 горн, за серпень 2017 року 127733,77 грн, за вересень 2017 року 127733,77 грн, за жовтень 2017 року - 127733,77 грн, за листопад 2017 року - 127733,77 грн, за грудень 2017 року - 86529,33 грн

21 лютого 2018 року позивачем до Головного управління ДФС у Черкаській області подано заперечення на акт перевірки. Листом відповідача від 28.02.2018 №9003/23-00-14-0114 заперечення ТОВ «Інвест Черкаси» щодо необгрунтованості висновків акту перевірки від 12.02.2018 визнано безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню; а висновки акту від 12.02.2018 №63/23-00-14-0107/36584550 залишено без змін.

На підставі акта перевірки, Головним управлінням ДФС у Черкаській області винесено податкове повідомлення-рішення від 03.03.2018 № про збільшення суми грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 1066164,93 грн, в тому числі за основним платежем 852931,95 грн, за штрафними санкціями 213232,98 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Питання виникнення права користування земельними ділянками, його здійснення та припинення врегульовано Земельним кодексом України №2768-III від 25.10.2001 та Законом України №161-XIV від 06.10.1998 "Про оренду землі", а відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, у тому числі зі сплати орендної плати з фізичних осіб, їх адміністрування, визначення платників податків та зборів, їх прав та обов'язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства - Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010.

Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV від 06.10.1998 оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України). Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 Податкового кодексу України). Обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. 17 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобовязана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Частина 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі» визначає, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

У разі невиконання орендарем обовязку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобовязаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки (ч. 2 ст. 34 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно із п. «е» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Частиною 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Як, зокрема, зазначено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у постанові від 12.09.2017 по справі №2а-10596/12/2670, якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Аналогічна правова позиція викладена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 08.06.2016 (справа №21-804а16). Також у постанові Верховного суду у справі №21-3078а16 зазначено, що після відчуження частини обєкта нерухомості та його реєстрації в БТІ за іншими особами позивач не повинен сплачувати орендну плату за земельну ділянку, користувачем якої не є.

Таким чином, до нового власника об'єкта нерухомості переходить і встановлений податковим законом обов'язок плати за земельну ділянку, на якій розташоване набуте ним майно.

Із матеріалів справи вбачається, що право користування земельною ділянкою за адресою: м. Умань, вул. Деревянка, 1, перейшло до інших осіб у зв'язку з набуттям ними права власності на нежитлову будівлю, відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, а також ст. 7 Закону України «Про оренду землі». Зокрема, з 25.05.2016 право власності на обєкт нерухомого майна перейшло до ТОВ «Укр-Пром-Трейд», а з 04.06.2016 до ПАТ КБ «Приватбанк».

Про вказані обставини позивач повідомляв ГУ ДФС у Черкаській області у запереченнях до акта перевірки від 12.02.2018 №63/23-00-14-0107/36584550, до яких також було надано копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.06.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Зі змісту зазначених норм убачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. Відтак набуття права власності відповідно до Цивільного кодексу України пов'язано з державною реєстрацією права на нерухоме майно.

Отже, з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно за іншою особою у попереднього власника не виникає обов'язку зі сплати орендної плати за земельну ділянку, на якій розташований відповідний об'єкт нерухомості, який відчужено.

Суд звертає увагу, що відповідачем не враховано факт переходу до інших осіб права власності на обєкт нерухомого майна, розташованого на орендованій земельній ділянці.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на обставини розірвання договору оренди землі тільки 27.12.2017, як на підставу для продовження обов'язку позивача по сплаті орендної плати за таку ділянку протягом 2017 року, оскільки наведене не звільняє нових власників від обов'язку сплати податку (орендної плати) за земельну ділянку, на якій розташоване набуте ними майно.

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 03.03.2018 № прийнято відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинстваУкраїни встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Черкаси (вул. Благовісна, 144, м. Черкаси, 18000, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18003, ) від 03 березня 2018 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18003, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Черкаси (вул. Благовісна, 144, м. Черкаси, 18000, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 15992 (п'ятнадцять тисяч девятсот девяносто дві) гривні 47 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складенням повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27 вересня 2018 року.

Суддя А.В. Руденко