Справа № 712/9227/18
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/9227/18
Провадження № 2-а/712/328/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Романенко В.А.

за участю секретаря - Таран А.І.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 БУПП у Черкаській області ОСОБА_2, третя особа УПП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 3 БУПП у Черкаській області ОСОБА_2, третя особа УПП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 28 липня 2018 року поліцейським БУПП у Черкаській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії НК № 951198 про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255,00 грн.

Зміст постанови полягає в наступному: «...керуючи транспортним засобом VOLVOS 40 номерний знак СА 8870 AT 28 липня 2018 року о 14 год. 15 хв. на трасі Золотоноша - Черкаси - Сміла - Умань 40 км + 170 км водій не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 - напрям руху по смугах із смуги, яка вказує рух ліворуч здійснив рух прямо, чим порушив ПДР України..», при цьому в постанові не чітко зазначені які саме пункти ПДР було порушено.

Так, дійсно, 28 липня 2018 року він здійснював рух трасою Золотоноша - Черкаси - Сміла - Умань. Об 14-15 його зупинив поліцейський БУПП у Черкаській області ОСОБА_2 та пояснив, що причиною зупинки є ніби - то порушення ним вимог дорожнього знаку 5.16 - напрям руху по смугах, при цьому не надав жодних доказів на підтвердження свого твердження.

Спілкуючись з поліцейським він йому повідомив, що має вкрай пригнічений стан, тому що повертається із похорон із с. Білозіря Черкаського району та не розуміє причину, по якій його зупинили. Поліцейський в усному порядку, без предявлення будь - яких доказів повідомив, що він не виконав вимоги знаку 5.16 і замість поїхати ліворуч, як вказує знак 5.16, здійснив рух прямо.

З таким порушенням не погоджується, оскільки, по - перше, дана ділянка траси має досить велику кількість ям, саме тому, проїжджаючи цей відрізок траси та враховуючи дорожнє покриття загалом він був змушений виїхати на сусідню смугу руху транспортних засобів, при цьому ніяким чином не заважаючи напрямку руху інших автомобілів. Після обїзду ям він повернувся на свою смугу руху та продовжив рух у напрямку перехрестя дороги Золотоноша - Черкаси - Сміла - Умань 40 км + 170 км у своїй смузі.

На фотографіях вбачається, що знак 5.16 взагалі відсутній, а стрілки, які розмішені нижче світлофора не відповідають Правилам дорожнього руху та встановленим вимогам національного стандарту, а тому і порушення в даному випадку відсутнє.

Постанова від 28.07.18 року серії НК № 951198 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 255,00 грн., є незаконною, безпідставною, не вмотивованою та такою, що не підтверджена доказами, зібраними відповідно до вимог чинного законодавства, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові не наведені фактичні обставин, які б свідчили про те, що він порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» та здійснив рух всупереч напрямку, зазначеному на цьому знакові, хоча як вбачається з матеріалів справи відповідач міг і повинен був виконати всі необхідні дії в доведення його вини, відсутні достовірні та належні докази, що ним були порушені правила дорожнього руху, не надано фото- та відеоматеріалів за допомогою яких зафіксовано порушення правил дорожнього руху, натомість позивач надає докази на підтвердження того, що дорожній знак 5.16 взагалі відсутній на трасі Золотоноша - Черкаси - Сміла - Умань 40 км + 170 км, натомість схожий знак розміщений праворуч за межами проїжджої частини дороги на узбіччі, з порушенням п. 8.2.1 п. 8.1 розділу 8 Правил дорожнього руху.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський ОСОБА_2 не дав можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Крім того, поліцейський ОСОБА_2 проігнорував вимоги ч. 2 ст. ЗЗ КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Просить скасувати постанову поліцейського роти № З БУПП у Черкаській області ОСОБА_2 серії НК № 951198 від 28.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На даний час відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов.

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 951198 від 28 липня 2018 року складеної поліцейським БУПП у Черкаській області ОСОБА_2, вбачається, що водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом VOLVOS 40 номерний знак СА 8870 AT 28 липня 2018 року о 14 год. 15 хв. на трасі Золотоноша - Черкаси - Сміла - Умань 40 км + 170 км водій не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 - напрям руху по смугах із смуги, яка вказує рух ліворуч здійснив рух прямо, чим порушив ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи, зупиняти транспортні засоби при порушенні ними правил дорожнього руху, в разі очевидних технічних несправностей, наявності інформації про причетність водія до правопорушень та на інших підставах, встановлених ст. 35 Закону «Про Національну поліцію».

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, затверджені ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил).

Посадові особи патрульної служби відповідно до ст. 222 КУпАП, мають право у разі невиконання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху зупиняти транспортні засоби та притягувати винних осіб до передбаченої законодавством відповідальності, забезпечують розгляд справ, віднесених до відання ДАІ.

Поряд із тим, закон передбачає застосування адміністративного стягнення лише до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (ст. 23 КУпАП).

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Єдиною підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП стала постанова про адміністративне правопорушення серії НК № 951198 від 28.07.2018 року.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови поліцейським БУПП у Черкаській області ОСОБА_2 не було з'ясовано чи винний позивач у вчиненні адміністративного правопорушення, не надано позивачу відео фіксації самого правопорушення, не враховано пояснень позивача, який пояснював, що ніякого порушення не здійснював.

Крім того, з фотокартків, наданих позивачем, вбачається, що знак 5.16 на вищезазначеному відрізку смуги взагалі відсутній, а стрілки, які розмішені нижче світлофора не відповідають Правилам дорожнього руху та встановленим вимогам національного стандарту.

Відповідачем, в свою чергу, не представлено належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на основі яких поліцейський БУПП у Черкаській області ОСОБА_2 встановив наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні, за винятком постанови про адміністративне правопорушення, яка складена із порушеннями прав і законних інтересів позивача, в той час, коли відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, в тому числі з відеозапису з нагрудних бодікамер працівників поліції, окрім тверджень інспектора поліції, яким була винесена оскаржувана постанова, що також не може бути належним підтвердженням того факту, що інспектором поліції було встановлено порушення вимог ПДР України.

За таких обставин відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для визнання її протиправною та скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов'язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, письмові пояснення позивача, відповідачем суду так і не були представлені.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Таким чином, позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 951198 від 28.07.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 268, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 БУПП у Черкаській області ОСОБА_2, третя особа УПП в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти № З БУПП у Черкаській області ОСОБА_2 серії НК № 951198 від 28.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: