Справа № 1640/3391/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 вересня 2018 рокум. ПолтаваСправа №1640/3391/18

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Чеснокова А.О., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" до Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними і скасування індивідуальних актів,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2018 року позивач ПСП "Ярина" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Гребінківської РДА Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати Розпорядження голови Гребінківської РДА Полтавської області від 19 жовтня 2017 року № 258 "Про надання дозволу на розробку детального плану території за межами населених пунктів Наталівської сільської ради";

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 19 жовтня 2017 року № 549 "Про скасування земельних торгів".

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя вважає, наявними підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на таке.

09 жовтня 2007 року головою Гребінківської РДА Полтавської області з урахуванням клопотання ТОВ "Оржицьке" про здійснення проектно-вишукувальних робіт - Детального плану території птахокомплексу по вигульному утриманню курей на 1000000 поголів'я птиці, загальною площею 242,9909 га пасовищ, що складається з земельних ділянок за кадастровими номерами: :00:003:1013, :00:001:1062, :00:003:1014, :00:003:1022, :00:003:1012 видано розпорядження від 19 жовтня 2017 року № 258 "Про надання дозволу на розробку детального плану території за межами населених пунктів Наталівської сільської ради".

Вищевказане розпорядження стало підставою для підписання начальником Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області наказу від 19 жовтня 2017 року № 549 "Про скасування земельних торгів".

Вказуючи на невідповідність прийнятих відповідачами актів вимогам чинного законодавства та посилаючись на те, що спірні розпорядження та наказ виключили можливість позивача щодо набуття прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Наталівської сільської ради Гребінківьского району Полтавської області за кадастровими номерами: :00:003:1013, :00:001:1062, :00:003:1014, :00:003:1022, :00:003:1012, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза судом встановленим законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Занд проти Австрії зазначив, що поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

У правовідносинах, які складають предмет цієї справи відповідачі здійснювали владні управлінські функції, оскільки в цих правовідносинах вони реалізували свої функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Проте, з установлених судами фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та ТОВ "Оржицьке") не стільки з підстав правомірності оскаржуваних розпоряджень та наказу відповідачів, скільки щодо правомірності рішення РДА про надання дозволу на розробку детального плану території за межами населених пунктів Наталівської сільської ради, що складається з певних земельних ділянок, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові ОСОБА_1 Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 825/478/17.

За правилами частини п'ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження, оскільки даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 19, 170, 171, 243, 248, 256, 293, 294, 295, 297, п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" до Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними і скасування індивідуальних актів.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали направити ініціатору звернення разом із позовною заявою, заявою про забезпечення позову та усіма доданими до них матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.О. Чеснокова