Справа № 826/11459/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 вересня 2018 року № 826/11459/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрут імпорт Україна» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрут імпорт Україна» (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати неправомірним акт №563/26/15-14-06-03/39229607 від 02 червня 2017 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фрут імпорт Україна» та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16 червня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фрут імпорт Україна» зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки суперечать чинному податковому та валютному законодавству, а відтак підлягає визнанню недійними, в той час як винесене на підставі Акту перевірки ППР підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що з боку контролюючого органу належним чином не було оцінено документів, які варто дослідити з огляду на специфіку даних господарських відносин, а саме - на поставку кавунів. Окрім того, позивач стверджує, що Постановою Правління Національного банку України №136 від 24 березня 1999 року не передбачено обов'язковості залучення експертної установи задля вставлення факту браку продукції. Позивач зазначає, що в межах даних правовідносин акт рекламації є належно допустимим доказом, що підтверджує зазначений факт браку продукції, що поставляється відповідно до умов зовнішньоекономічних експортних контрактів від 02.08.2016 №182ЕХ та від 30.07.2015 №182ЕХ.

Ухвалою суду від 22 травня 2017 року провадження у справі №826/11459/17 відкрито провадження, призначено судове засідання на 30 листопада 2017 року.

У судовому засіданні 30 листопада 2017 року на підставі клопотання представника позивача, оголошено перерву до 08.02.2018 року.

08.02.2018 року у зв'язку з моїм перебуванням на лікарняному, судове засідання відкладено до 22.03.2018 року.

У судовому засіданні 22 березня 2018 року представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

Представники відповідача проти позовних вимог ТОВ «Фрут імпорт Україна» заперечили та підтримали письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи.

Зокрема, заперечення відповідача вмотивовані тим, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «Фрут імпорт Україна» вимог ст.1 Закону України від 23 вересня 1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" зі змінами та доповненнями, а саме: несвоєчасне надходження валютної виручки за експортними контрактами від 30.07.2015 №181ЕХ та від 02.08.2016 №182ЕХ. Окрім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано документу уповноваженого органу країни, що підтверджує виникнення форс-мажорних обставин по вказаним контрактам.

На підставі ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Додатково суд зазначає, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрут імпорт Україна» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні операцій за зовнішньоекономічними експортними контрактами від 30.07.2015 №181ЕХ та від 02.08.2016 №182ЕХ.

За результатами вказаної перевірки складено Акт від 02.06.2017 року №563/26/15-14-06-03/39229607 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрут імпорт Україна» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні операцій за зовнішньоекономічними контрактами від 02.08.2016 №182ЕХ з компанією «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща), від 30.07.2015 №182ЕХ з компанією «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща) гідно листа банка ПАТ "КРЕДОБАНК" від 05.01.2017 №52-81/17" (вх. ГУ ДФС від Акті перевірки 10.01.2017 №770/10)".

Контролюючим органом встановлено наступні порушення: ст.1 Закону України від 23.09.1994 року №185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями, а саме:

- несвоєчасне надходження товару за контрактом від 30.07.2015 року №182ЕХ з компанією «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща) в сумі 4 095, 00 євро (еквів. 102 544, 77 грн.);

- ненадходження на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрут імпорт Україна» валютних коштів у розмірі 11 384, 31 євро (еквів. 335 457,57 грн.) за контрактом від 30.07.2015 року №182ЕХ з компанією «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща);

- ненадходження на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрут імпорт Україна» валютних коштів у розмірі 3 191, 76 євро (еквів. 94 050,50 грн.) за контрактом від 02.08.2016 року №182ЕХ з компанією «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща).

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від № від 16 червня 2017 року.

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся з відповідною скаргою до Державної фіскальної служби України, в якій просив скаргу задовольнити, визнати неправомірним та скасувати вищевказане податкове повідомлення-рішення.

28 серпня 2017 року ТОВ «Фрут імпорт Україна» отримало рішення ДФС України від 23 серпня 2017 №18853/6/99-99-11-01-02-25, прийняте за результатами розгляду вищевказаної скарги, яким скаргу було залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрут імпорт Україна», не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем (Продавець), з однієї сторони, та «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Покупець), з іншої сторони, укладено Контракт №182ЕХ від 30.07.2015 р.

В п.1.1 - п. 1.3, п. 5.1., п. 5.2 Контракту №182 ЕХ зазначено наступне: «Продавец предоставляет Покупателю товар - свежие фрукты и овощи, поддоны и тару. Цены на товар указываются в инвойсах (счет-фактурах) или устанавливаются двухсторонними соглашениями, которые являются неотъемлемой частью настоящего контракта. Сумма контракта составляет 20000000,00 (Двадцать миллионов Евро 00 евроцентов) EURO и может быть изменена двухсторонним соглашением. Претензии по поводу качества продукции принимаются в течение 15 календарных дней с дата растаможки товара. При этом, вызов и присутствие представителя Продавца для проверки товара обязательны. Претензии по количеству мест, указанных в транспортных документах, после принятия товара не принимаются.».

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 27.04.2016, згідно попереднього акту документальної планової виїзної перевірки від 06.05.2016 №368/26-15-14-06-03/39229607, у ТОВ "Фрут Імпорт Україна" встановлена дебіторська заборгованість за контрактом №182ЕХ від 30.07.2015 р. з компанією «Greеn Factory Bronisze» у сумі 4095,00 Євро.

Поряд з цим, перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні експортних операцій за контрактом №182ЕХ від 30.07.2015 р. контролюючим органом встановлено, що у періоді, який перевірявся, позивачем на адресу компанії «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща) також відвантажено товар (плоди свіжі їстівні) на суму 23932,08 євро, про що свідчать митні декларації від 18.08.2016 №23411, від 19.08.2016 №23431, №23431, №23430, №23429, №23428.

Відповідно до ст.1 Закону України №185 з урахуванням п.1 постанови Правління Національного банку України від 07.06.2016 №342 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" зі змінами та доповненнями постановами Правління Національного банку України від 28.07.2016 №361, граничний термін надходження виручки становив 17.12.2016.

Відповідачем зазначено, що згідно наданих до перевірки виписок банку з валютного рахунку та рахунку в національній валюті, компанією «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща) було перераховано на рахунки позивача грошові кошти у сумі 16642,77 Євро, в тому числі суму 4095,00 Євро.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, за відвантажений ТОВ "Фрут Імпорт Україна" товари виручка у сумі 12547,77 Євро надійшла вчасно.

Проте, як вказує відповідач, валютна виручка за контрактом від 30.07.2015 №182ЕХ у розмірі 11 384,31 Євро на рахунок позивача не надійшла взагалі.

Крім того, між Позивачем (Продавець), з однієї сторони, та «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K»Sp.Z o.o. Sp.K» (Покупець), з іншої сторони, укладено Контракт №182ЕХ від 02.08.2016р.

В п.1.1 - п. 1.3, п. 5.1., п. 5.2 Контракту №182ЕХ зазначено наступне: «Продавец предоставляет Покупателю товар - свежие фрукты и овощи, поддоны и тару. Цены на товар указываются в инвойсах (счет-фактурах) или устанавливаются двухсторонними соглашениями, которые являются неотъемлемой частью настоящего контракта. Сумма контракта составляет 20000000,00 (Двадцать миллионов Евро 00 евроцентов) EURO и может быть изменена двухсторонним соглашением. Претензии по поводу качества продукции принимаются в течение 15 календарных дней с дата растаможки товара. При этом, вызов и присутствие представителя Продавца для проверки товара обязательны. Претензии по количеству мест, указанных в транспортных документах, после принятия товара не принимаются.».

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов даного експортного контракту було відвантажено товар на суму 9 468, 00 Євро.

Відповідачем зазначено, що згідно наданих до перевірки виписок банку з валютного рахунку та рахунку в національній валюті, компанією «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща) було перераховано на рахунки позивача грошові кошти у сумі 6276,24 Євро, що засвідчено платіжними документами від 05.10.2016 на суму 3357, 23 Євро, від 26.10.2016 на суму 2 919, 01 Євро.

Проте, як вказує відповідач, валютна виручка за контрактом №182ЕХ від 02.08.2016р. у розмірі 3191, 76 Євро на рахунок позивача не надійшла взагалі.

Позивач посилається на те, що був процент браку кавунів, який утворився при транспортування, та внаслідок біологічних процесів, скориговано з урахуванням похибки ціни товару.

Суд звертає увагу, що умовами вищезазначених контрактів передбачено, що претензії по якості та продукції складаються протягом 15 днів з моменту розмитнення товару.

В вищезазначених контрактах відсутні дані про похибки в поставці товару.

Судом не беруться до уваги посилання Позивача на процент браку кавунів, оскільки до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин, жодних актів або інших додаткових угод щодо погодження вказаного відсотку та підстав дійсного псування поставленого товару за відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (надалі - Закон № 185/94-ВР) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно ч. 1 - 2 ст. 2 цього Закону імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

При цьому, в силу норми ч. 3 ст. 2 Закону № 185/94-ВР, строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України, а саме - відповідно до Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 № 1392.

Частиною 3 ст. 1 та ч. 4 ст. 2 Закону № 185/94-ВР встановлено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Так, положеннями постанов правління Національного банку України від 16.11.2012 р. № 475, 14.11.2013 р. № 453 і від 12.05.2014 р. № 270 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», що зареєстровані в Міністерстві юстиції України, встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Разом з тим, а ні контролюючому органу, а ні суду позивачем не надано Висновок центрального органу виконавчої влади щодо продовження строків розрахунків за експортною зовнішньоекономічною операцією за контрактом від 30.07.2015 №182ЕХ з компанією Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща).

Як зазначає відповідач, документ уповноваженого органу країни, що підтверджує виникнення форс-мажорних обставин по контакту 30.07.2015 №182ЕХ, до перевірки не надано.

Статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у порушення вищевказаної законодавчої норми, перевіркою своєчасності розрахунків при проведенні експортних операцій встановлено несвоєчасне надходження товару за контрактом від 30.07.2015 року №182ЕХ з компанією «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща) в сумі 4 095, 00 євро (еквів. 102 544, 77 грн.), а також ненадходження на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрут імпорт Україна» валютних коштів у розмірі 11 384, 31 євро (еквів. 335 457,57 грн.) за контрактом від 30.07.2015 року №182ЕХ з компанією «Greеn Factory Bronisze» Sp.Z o.o. Sp.K» (Польща).

Як вже було зазначено вище, порушення резидентами строків, передбачений статтями 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», тягне за собою стягнення пені.

До матеріалів справи долучено копії розрахунків пені.

Окрім того, суд не погоджується з твердженням позивача щодо того, що Постановою Правління Національного банку України №136 від 24 березня 1999 року не передбачено обов'язковість залучення експертної установи для підтвердження факту браку продукції при виконанні умов міжнародного договору.

Відповідно до пункту 1.9 розділу 1 Постанови Правління Національного банку України №136 від 24 березня 1999 року "Інструкції про порядок здійснення контрою за експортними та імпортними операціями", сума валютної виручки або вартість товарів може бути зменшена, якщо протягом виконання зобов'язань за договором:

а) відбувається перегляд ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх кількісних та/або якісних характеристик умовам договору - на суму недопоставлених та/або неякісних товарів.

Рішення про таку невідповідність приймає Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті або інший орган (експертна організація тощо), уповноважений розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору;

б) відбувається перегляд ціни товарів унаслідок дій форс-мажорних обставин, що призвели до зміни кількісних та/або якісних характеристик товару, - на суму недопоставлених (недоотриманих) та/або неякісних товарів.

Зміна ціни товару має бути підтверджена Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим органом (експертною організацією) згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору;

в) товари знищено, конфісковано, зіпсовано, украдено, загублено - на суму їх вартості [якщо право власності на товар відповідно до умов договору належить резиденту].

Наявність таких обставин має бути підтверджена органами, уповноваженими здійснювати таке підтвердження згідно із законодавством країни, на території якої сталися такі події);

г) відбувається відповідним чином оформлене повернення товару або його частини експортеру - на суму вартості такого товару;

ґ) відбувається повернення сплачених імпортером коштів повністю або частково - на суму таких коштів;

д) здійснюється оподаткування виконаних резидентами для нерезидентів робіт (наданих послуг) за межами України - на суму сплачених податків, письмово підтверджених податковими органами країни нерезидента;

е) відбувається оплата резидентом комісійних винагород, які утримали банки-нерезиденти, якщо оплата резидентом цих винагород передбачена експортним, імпортним договорами в підтверджена відповідним банківським документом або підтверджена (підтвердження не вимагається, якщо оплата комісійної винагороди передбачена договором і за кожним окремим платежем за цим договором не перевищує 50 євро, або еквівалент цієї суми в іншій іноземній валюті);

є) відбувається оплата нерезидентом фізичній особі - резиденту, яка перебуває у відряджені за кордоном з метою виконання зобов'язань за експортним договором резидента - суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язані з обслуговуванням транспортного засобу, який належить резиденту - стороні договору (орендується, фрахтується тощо)

Сума використаних коштів має бути підтверджена документами, які свідчать про отримання від нерезидента готівкової іноземної валюти на експлуатаційні витрати, пов'язані з обслуговуванням транспортного засобу резидента за кордоном, та про безпосереднє використання цих коштів на зазначені цілі.

В той же час, суд зазначає, що рекламація не є належно допустимим доказом вищевказаних обставин.

Відтак, суд погоджується з позицією відповідача, що податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки позивачем не надано висновку (рішення) уповноваженого органу про підтвердження браку кавунів (бій, гниль) та фізичних втрат у вазі товару (усушка).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 16 червня 2017 року та про відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те. що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, підстави для вирішення питання щодо стягнення судових витрат також відсутні.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрут імпорт Україна» (02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, 14-А; ) у повному обсязі.

Підстави для відшкодування судових витрат відсутні

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда