Справа № 804/4212/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКУРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 вересня 2018 р. Справа № 804/4212/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБоженко Наталії Василівни
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
за участі:
представника позивача представника третьої особи Малєєвої О.М. Новотоцьких А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро клопотання представника третьої особи про закриття провадження по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Повєткіної Надії Миколаївни, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Український акціонерний проектний і конструкторсько-технологічний інститут "Укрстальпроект" про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Повєткіної Надії Миколаївни, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Український акціонерний проектний і конструкторсько-технологічний інститут "Укрстальпроект", в якій, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про припинення обтяження прийняте Приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Повєткіної Надії Миколаївни (49070, АДРЕСА_1) об'єкта нерухомого майна а саме: на приміщення 7 поверху в інженерно-лабораторному корпусі А-9, яке складається з позицій 1-15 загальною площею 350,2 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого (вул. Ленінградська,) будинок 5, згідно якого припинено обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, яке було предметом іпотеки на підставі Договору застави нерухомого майна від 10.04.2001 р. та Договору про внесення змін № 1 від 24.09.2004 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про припинення іпотеки, прийняте Приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Повєткіної Надії Миколаївни (49070, АДРЕСА_1) об'єкта нерухомого майна а саме: на приміщення 7 поверху в інженерно-лабораторному корпусі А-9, яке складається з позицій 1-15 загальною площею 350,2 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого (вул. Ленінградська), будинок 5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, яке було предметом іпотеки на підставі Договору застави нерухомого майна від 10.04.2001 р. та Договору про внесення змін № 1 від 24.09.2004 року.

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37379938 від 03.10.2017 13:56:53, прийняте приватним нотаріусом Повєткіною Надією Миколаївною, Дніпровського міського нотаріального округу, згідно якого було зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна, будівлю інженерно-лабораторного корпусу загальною площею 3969,71 кв.м. літера А-9, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 5 за ПРАТ "УАПКТІ "УКРСТАЛЬПРОЕКТ" та здійснено державну реєстрацію від 28.09.2017 р.;

- зобов'язати Державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Повєткіну Надію Миколаївну вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37379938 від 03.10.2017 13:56:53 приватним нотаріусом Повєткіною Надією Миколаївною, Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області було зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна, будівлю інженерно-лабораторного корпусу загальною площею 3969,71 кв.м. літера А-9, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 5 за ПРАТ "УАПКТІ "УКРСТАЛЬПРОЕКТ".

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року відкрито провадження у адміністративній справі № 804/4212/18 та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року продовжено строк підготовчого засідання до 26 вересня 2018 року.

02 серпня 2018 року на адресу суду від представника третьої особи надійшло клопотання про закриття провадження у справі № 804/4212/18, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третьою особою) у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Під час підготовчого судового засідання 26 вересня 2018 року представником третьої особи було підтримано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки між сторонами наявний приватно-правовий спір, а вимоги до державного реєстратора є похідними.

В судовому засіданні, представник позивача проти задоволення заявленого клопотання заперечував, посилаючись на те, що спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії Держреєстратора з приводу вчинення ним реєстраційних дій. Також зауважив, що у спірних правовідносинах Держреєстратор діє як суб'єкт владних повноважень.

У зв'язку з неявкою в судове засідання повноважного представника відповідача, належним чином повідомленого про час, дату та місце розгляду справи, думка останнього щодо закриття провадження у цій справі суду невідома. Однак відповідач просив розглянути справу без його участі, подавши до суду відповідну заяву.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Тобто при розгляді конкретного спору суду необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору слід враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Судом встановлено, що 10.04.2001 року між позивачем (Заставодержатель) та ПрАТ «УАПКТІ «Укрстальпроект» (Заставодавець) укладено договір застави нерухомого майна.

З тексту вказаного договору застави вбачається, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» надав Державному Проектно-розвідницькому і конструкторсько-технологічному інституту «Цивільпроектбудіндустрія» (Позивачльник) кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 290 000,00 грн.

У забезпечення вчасного повернення отриманого кредиту, сплаті відсотків, пені, штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору № 545 від 28.03.2001 року, а також інших витрат, які можуть з'явитися на момент повного погашення кредитів, Заставодавець надав у заставу: в інженерно-лабораторному корпусі «А-9» на VII-му поверсі приміщення яке складається з позицій 1-15 загальною площею 350,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська за № 5, що належить Заставодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу державного майна, посвідченого П'ятою Дніпропетровською державною нотаріальною контрою 14.12.1993 року за реєстром № 2-11512 та зареєстрованого у Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації 04.09.1993 року в реєстровій книзі № Р-10 під реєстровим № 30.

До зазначеного договору застави було підписано Договір про внесення змін № 1 від 24.09.2004 року, яким змінювались окремі його умови.

10 грудня 2004 року між ПрАТ «УАПКТІ «Укрстальпроект» та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було підписано акт приймання-передачі іпотеки, а саме нерухомого майна, належного ПрАТ «УАПКТІ «Укрстальпроект», в інженерно-лабораторному корпусі «А-9» на 7-му поверху приміщення, яке складається з позицій 1-15 загальною площею 350,2 кв.м., а саме: кабінет - 34,9 кв.м.; коридор - 4,0 кв.м.; кабінет - 32,0 кв.м; кабінет - 17,4 кв.м.; кабінет - 11,6 кв.м.; коридор - 5,8 кв.м.; кабінет - 16,9 кв.м.; кабінет - 4,7 кв.м.; кабінет - 70,5 кв.м.; кабінет - 30,5 кв.м.; кабінет - 19,7 кв.м.; туалет - 4,3 кв.м.; умивальник - 36 кв.м.; вентиляційна камера - 9,8 кв.м.; коридор - 84,5 кв.м.

Під час підписання Договору про внесення змін № 1 від 24.09.2004 року в Державний реєстр іпотек було внесено відповідний запис про іпотеку та встановлена заборона відчуження об'єктв нерухомого майна.

У даному конкретному випадку позивач вважає, що внаслідок реєстрації права власності на нерухоме майно за третьою особою у справі, порушено його право на нерухоме майно.

Тобто спір має характер приватноправового, оскільки полягає у встановленні або спростуванні права власності, правомірності виникнення такого права за тим чи іншим його суб'єктом, а оскаржувані рішення відповідача по суті є реалізацією волі власника на відчуження майна третій особі в справі.

Суд зазначає, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу майна у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття юридичною особою спірного майна має вирішуватися у порядку господарської юрисдикції, оскільки виникає спір про право.

Посилання представника позивача, що у вказаній справі дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії Держреєстратора з приводу вчинення ним реєстраційних дій судом до уваги не приймається, оскільки з суд враховує правові висновки Великої палати Верховного Суду, зокрема, постанови від 14.03.2018 справа №396/2550/17 (72850788), від 21.03.2018, справа №802/1792/17-а (73054799), від 17.04.2018 справа №815/6956/15, від 08.05.2018 справа №826/1001/15 (73903057).

Велика Палата Верховного Суду в подібних правовідносинах щодо оскарження реєстраційних дій, у тому числі щодо майна, яке є предметом іпотеки, висловила позицію, за якою якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладенні в постановах Верховного Суду.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

При цьому, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 6, 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці та вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Таким чином, дані позовні вимоги є похідними від права власності на нерухоме майно, а тому даний спір є приватноправовим і за суб'єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов'язки юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання третьої особи про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (п.2 ч.2 ст. 183 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись ст. ст. 238, 239, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника третьої особи про закриття провадження по справі - задовольнити.

Провадження у справі № 804/4212/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Повєткіної Надії Миколаївни, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Український акціонерний проектний і конструкторсько-технологічний інститут "Укрстальпроект" про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтєю 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали буде складений 01 жовтня 2018 року.

Суддя Н.В. Боженко